Справа № 199/2044/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , студента 4 курсу «ДТЗЕ імені Є. О. Патона»,

за ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , в районі будинку № 4/1 по вул. М. Лисиченко у м. Дніпро, не виконував законну вимогу поліцейського, а саме слідчого з ДТП ОСОБА_3 та інспектора ОСОБА_4 покинути місце скоєння кримінального правопорушення згідно ст. 36 Закону України «Про Національну поліцію».

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив фактичні обставини справи та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що того дня вони з батьком йшли повз ДТП та помітили, що учасником пригоди є їх знайомий, тому вирішили підійти та запропонувати допомогу. Між ними та поліцейськими дійсно виник конфлікт на ґрунті того, що останні відмовилися надавати свої посвідчення, але заперечує, що чинив будь-який опір. Працівники поліції не вимагали від них, щоб вони залишили місце події.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав:

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 185 КУпАП, яка передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії» сформулював позицію, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серія ГП № 525322 від 06 березня 2021 року, рапорт працівника патрульної поліції Кравцова І. та протокол серії АЗ № 185365 від 06 березня 2021 року про адміністративне затримання ОСОБА_1 , які на думку патрульної поліції підтверджують протиправну поведінку ОСОБА_1 . Інших об`єктивних доказів злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків суду не надано, що дає суду підстави для висновку про недоведеність поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 діянь, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративного правопорушення у відношенні ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

31.03.2021