Справа № 541/1919/21
Номер провадження3/541/636/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Городівського О.А., за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП суду не відомий,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 159628 від 17 липня 2021 року, 17.07.2021 о 04 годині 30 хвилин в м. Миргород по вул. Леванського, 25/174 водій ОСОБА_1 повторно протягом року, керував Volkswagen Crafter днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить висновок № 477, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 3 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності у разі керування двічі протягом року транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В якості доказів вини ОСОБА_1 до суду надано, протокол серії ААБ № 159628 від 17.07.2021 року, результат застосування спеціального засобу алкотестеру Драгер, відеозаписами з бодікамери поліцейського та поліцейського автомобіля.

Оцінюючи вказані докази, суд вказує на наступному.

По-перше, суть правопорушення викладеного протоколі не відповідає об`єктивній стороні правопорушення викладеного у ч.3 ст. 130 КУпАП.

За частиною ч.3 ст. 130 КУпАП, кваліфікуючою ознакою є те, що особа «двічі протягом року» піддавалася адміністративному стягненню. В той час, коли в протоколі вказано, що обвинувачується в «повторному протягом року» керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підпадає під об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Вказані обставини є самостійною підставою для закриття провадження у справі.

По-друге, суд вважає за необхідне зауважити на тому, що огляд особи на стан сп`яніння відбувся з порушенням порядку його проведення.

Проведення огляду на стан сп`яніння повинно відбуватися в порядку ст. 266 КУпАП, з урахуванням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).

Зокрема підставою проведення огляду може бути попереднє виявлення ознак сп`яніння.

До таких ознак Інструкція відносить, запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 Розділу І).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (п.10 Розділу ІІ).

Разом з тим, з відеозапису з бодікамери вбачається, що вимога поліцейського про проходження водієм огляду, була пред`явлена без попереднього встановлення та оголошення ознак сп`яніння, акт огляду не складався, до матеріалів справи не долучався.

Сам огляд проводився без роз`яснення водію його прав та обов`язків пов`язаних із здійсненням такої процесуальної дії.

Поліцейським, що проводив огляд, не було з`ясовано в особи водія його думки стосовно результатів огляду.

Суд наголошує, що з`ясування думки водія, прямо передбачено ст. 266 КУпАП, котра в залежності від прийняття водієм результату чи його незгоди з ним, визначає порядок наступних процесуальних дій, в тому числі направленні особи до закладу охорони здоров`я для повторного огляду.

На важливості вказаної процесуальної дії, в контексті обставин даної справи, вказує навіть те, що результат огляду близький до допустимої природньої концентрації алкоголю в організмі людини.

Так при проведенні огляду ОСОБА_1 газоаналізатор Драгер вказав результат 0,31 проміле (при допустимих 0,2 проміле).

Методичним посібником для лікарів «Клініко-діагностичні та експертні критерії гострої алкогольної інтоксикації» під редакцією ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 встановлено, що цифровий показник до 0,3 проміле означає, що особа не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, від 0,3 до 0,5 проміле означає, що йде незначний вплив на організм. В такому випадку проводяться додаткові клінічні обстеження, і якщо відсутні клінічні ознаки сп`яніння лікар має право постановити у висновку такий, у якого не виявлено ознак алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Невідповідність проведеного огляду, вимогам ст. 266 КУпАП, веде до недопустимості вказаного доказу.

З урахуванням цього, обставина щодо перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, доказується лише припущенням, що в свою чергу є недопустимим під час притягнення до адміністративної відповідальності.

Недоведення стану сп`яніння (належними та допустимими доказами), виключає притягнення до відповідальності ст.130 КупАП так як відсутня об`єктивна сторона даного правопорушення.

За змістом статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки у відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, тому суд вважає, що справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.3 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9,130 , 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 20.08.2021

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський