Справа № 753/9062/21 суддя в І-й інстанції Кваша А.В.
Провадження № 33/824/3481/2021 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 серпня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Гармаша Михайла Юрійовича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2021 року серії ААБ № 143454 ОСОБА_1 13 квітня 2021 року об 11 годині 20 хвилин по вул. Привокзальна в м. Києві керував автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: відсутність реакції зіниць на світло, неприродна блідість, тремтіння рук, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 2 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення керованого ним транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 (а) ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Гармаш М.Ю. просить скасувати постанову місцевого суду через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Гармаш М.Ю. зазначає, що висновок КМНКЛ «Соціотерапія» є недопустимим, а результати огляду, проведеного ОСОБА_2 , згідно висновку від 14 квітня 2021 року вважаються недійсними. Висновок був складений не безпосередньо після огляду, що тягне за собою неможливість його врахування при визнанні винуватості особи. Фабула правопорушення у протоколі не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП. Відеозаписи є недопустимими доказами, оскільки працівники поліції не здійснювали повної відео фіксації обставин події, зокрема, факту зупинки транспортного засобу, направлення ОСОБА_2 на огляд, проведення такого огляду у медичному закладі.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та адвокат Гармаш М.Ю. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та адвоката Гармаша М.Ю., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди, марихуана), був складений 14 квітня 2021 року.

Станом на день складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 13 квітня 2021 року о 12 год. 50 хв. висновок лікаря-нарколога про те, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння був відсутній, а, відтак, поліцейський, не маючи доказів перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, не мав права складати протокол про адміністративне правопорушення.

Складання протоколу щодо особи, відносно якої немає доказів її перебування в стані наркотичного сп`яніння, є порушенням вимог ст. 254 КУпАП, згідно з якою протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У даному випадку працівник патрульної поліції не звернув уваги, що керування транспортним засобом особою з явними ознаками наркотичного сп`яніння, за відсутності підтвердження самого факту сп`яніння не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, у відповідності до пунктів 20, 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування їх під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Всупереч вимогам вказаної Інструкції безпосередньо після медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 13 квітня 2021 року висновок щодо результатів огляду не був складений та не був наданий ОСОБА_1 , як і не був наданий працівнику поліції.

Наявний у справі висновок від 14 квітня 2021 року № 001937 є недійсним в силу вимог пункту 22 зазначеної інструкції, а, відтак, не може бути належним доказом перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 13 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 , поліцейським констатовано факт керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння 13 квітня 2021 року за відсутності висновку закладу охорони здоров`я щодо перебування ОСОБА_1 у такому стані.

При цьому, поліцейським проігноровано той факт, що сама лише підозра працівника поліції про перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, без підтвердження зазначеного факту відповідним висновком закладу охорони здоров`я, не є підставою до складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998-VI;

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Крім того, у пункті 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року зазначено, що у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

У статті 130 КУпАП зазначено, що адміністративна відповідальність настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Однак, у даному протоколі про адміністративне правопорушення зазначені дії, які не відповідають диспозиції вказаної статті, на що обґрунтовано посилається захисник в своїй апеляційній скарзі.

Зазначене в своїй сукупності дає підстави апеляційному суду дійти висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а, відтак, постанова суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 245, 247 ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Гармаша Михайла Юрійовича задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв