Провадження № 33/824/3615/2021 Доповідач в суді ІI інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 27 травня 2021 року о 02 годині 20 хвилин в м. Києві, по вулиці Деревообробній, 1, керував автомобілем Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер», огляд зафіксований на нагрудну камеру працівника поліції, результат огляду 1,25 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9. а ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянтом указано про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», проте не погоджуючись з його результатами, висловив бажання пройти медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак отримав відмову працівників поліції. Поряд з цим, ОСОБА_1 звернув увагу на ряд обставин, які на його переконання, мають важливе значення для правильного вирішення справи по суті. Зокрема, апелянт указав на відсутність свідків під час складання проколу про адміністративне правопорушення, не забезпечення його захисником, а також не відсторонення його від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі. Наведені обставини, на переконання ОСОБА_1 , указують на недотримання працівниками поліції вимог ст. 256 КУпАП. За наведених обставин, просив скасувати оскаржувану постанову та постановити нову постанову, якою закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, будь - яких заяв із зазначенням поважних причин неявки до суду чи про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді про доведеність події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами. На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього стягнення за цією статтею.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки.

Доводи апеляційної скарги в частині неповноти з`ясування обставин адміністративного правопорушення не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що розгляд справи проведений із належною повнотою, а висновки судді належним чином мотивовані.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», проте не погоджуючись з його результатами, висловив бажання пройти медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, із переглянутого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та погодився з результатами проведеного огляду. При цьому ОСОБА_1 не висловлював бажання на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Також про свою згоду з результатами огляду ОСОБА_1 засвідчив в акті огляду на стан сп`яніння, де міститься його підпис.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність свідків під час проведення його огляду на стан сп`яніння та під час складання проколу про адміністративне правопорушення не грунтується на вимогах законодавства. Так, відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовані обставини проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому підстав для залучення працівниками поліції свідків при проведенні огляду ОСОБА_1 не було.При цьому суд звертає увагу, що на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення у обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Щодо доводів ОСОБА_1 про порушення його прав у зв`язку з незабезпеченням його захисником під час проведення огляду на стан сп`яніння, то слід зазначити, що, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 працівниками поліції надавалась можливість запросити захисника, однак останній не скористався своїм правом.

Та обставина, що матеріали справи не містять даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не спростовує правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року щодоОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька