Справа № 265/4459/21
Провадження № 3/265/1684/21
П О С Т А Н О В А

17 серпня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Мельник І.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2021 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 107698 від 09 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, водій ОСОБА_1 , 09 червня 2021 року о 21-45 годині по бульвару Морський, біля будинку № 56 у Лівобережному районі міста Маріуполя, керував транспортним засобом Mitsubishi Lanser, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу Драгер Алкотест та у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , при складанні протоколу вказував, що свідків правопорушення немає, в судовому засіданні пояснював, що немає доказів того, що він керував своїм транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом в стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Тобто об`єктивна сторона діяння, передбаченого статтею 130 КУпАП, має бути доведеною одночасно двома обставинами: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

У протоколі серії ААБ № 107698 від 09 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lanser, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння.

Проте, вказане не відповідає дійсності і спростовується відеозаписом, який додано до матеріалів справи, де чітко видно, що 09.06.2021 року приблизно о 21-45 годині, ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля на водійському сидінні, автомобіль не рухався, двигун не працював. Після того, як до нього підійшов працівник поліції, він вийшов з автомобіля, представився, потім він знову сів за кермо, намагався завести машину, але в рух її не привів. Спостерігаючи за цим, працівник поліції виявляє, що ОСОБА_1 не пристебнутий паском безпеки та починає із ним бесіду щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, в ході якої повідомляє останньому, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 заперечує.

В постанові Верховного суду від 15.03.2019 у справі №686/11314/17 зазначено, що "оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а правоохоронці можуть зупиняти авто, лише коли є факт правопорушення".

Тобто, до самої зупинки транспортний засіб має знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли останнє рухається. Коли ж особа перебуває за кермом транспортного засобу із навіть ввімкненим двигуном склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

В пункті 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою

буксирування.

Згідно п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) передбачено, що «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Крім того, в постанові Верховного суду №404/4467/16-а від 20.02.19 року зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, суд вважає, що висновок працівника поліції про керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом є необґрунтованим та не підтвердженим матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд критично оцінює надані працівниками поліції докази з точки зору їх достовірності та допустимості та вважає, що вони не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 130, 247, 268, 284 ч.3, 289, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.Г.Мельник