Справа № 364/307/21
Провадження № 3/364/110/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2021 р. суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов 09.04.2021 р. від Відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області зі складеним згідно з вимогами статей 255, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) протоколом про адміністративне правопорушення від 09.04.2021 р. серії АПР18 № 207886 щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.04.2021 р. близько 21:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру.

У судовому засіданні 09.04.2021 р. ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, ствердив обставини вчинення правопорушення, зазначені в згаданому протоколі про адміністративне правопорушення, додатково пояснив, що відбулась телефонна сварка через те, що його мама паплюжила інформацію щодо нього; зазначив, що проживає окремо від матері, адже його з будинку вигнали; названий у судовому засіданні потерпілою факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння спростував, зазначивши, що був дуже стомлений після роботи.

Потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у судовому засіданні також ствердила зазначені в протоколі обставини, додатково пояснила, що ввечері до неї зателефонував син, погрожував їй фізичною розправою, перебував у нетверезому стані, також зазначила, що коли той вип`є, стає неадекватним, тому вона сприймала його погрози серйозно.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, не з`явився.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративну відповідальність, та потерпілої, дослідивши відомості, викладені в цьому протоколі і доданих до нього матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За визначенням пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини першої статті 1 названого Закону).

Окрім наданих потерпілою та ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснень вина останнього у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується також наявними матеріалами справи, зокрема: обставинами, викладеними у протоколі про адміністративні правопорушення (який є одним із джерел доказів у силу частини першої статті 251 КУпАП); рапортом чергового поліції про виклик потерпілою ОСОБА_2 поліції на лінію «102» від 04.04.2021 р. о 21:30 год., зареєстровано за № 648; заявою потерпілої ОСОБА_2 від 04.04.2021 р. з проханням про притягнення до відповідальності її сина.

Також до адміністративного матеріалу додано довідку про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративною відповідальності 24.02.2021 р. за частиною першою статті 175-1 КУпАП.

У зв`язку з наведеним суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства.

Передбачених статтею 35 КУпАП обставин, що обтяжують йому відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено, оскільки перебування його в стані сп`яніння, про що стверджувала потерпіла, матеріалами справи не підтверджено.

Передбачених статтею 34 КУпАП обставин, що пом`якшують йому відповідальність за адміністративні правопорушення, судом не встановлено, оскільки він лише визнав свою вину та зазначені в протоколі обставини, проте його покази, на переконання суду, не вказують на його щире розкаяння.

Зважаючи на викладене та враховуючи особу правопорушника, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, суд дійшов до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини першої статті 173-2 КУпАП, оскільки такий вид стягнення, на думку суду, може забезпечити його виправлення.

На підставі статті 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір на користь держави у встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі.

Керуючись частиною першою статті 173-2 КУпАП та статтями 33-35, 38, 40-1, 221, 276, 277, 283-285, 294, 300, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп., роз`яснивши, що штраф сплачується протягом 15 днів, у разі несплати штрафу у цей строк постанова суду надсилається для примусового виконання, а штраф буде стягнуто у подвійному розмірі (статті 307, 308 КУпАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача ЄДРПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Копію цієї постанови суду надіслати прокурору до відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.