Справа № 643/6443/21
Провадження № 3/643/2159/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2021 м. Харків

12 квітня 2021 року суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.03.2021 серії ВАБ № 606229, 16.03.2021 о 18:30 годині ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювалася нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_2 , чим вчинила насильство в сім`ї психологічного характеру.

12.04.2021 в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала повністю. Зазначила, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_3 , а також двома малолітніми дітьми ОСОБА_4 , 2013 р.н. та ОСОБА_5 , 2015 р.н. 16.03.2021 ОСОБА_1 за вказаною вище адресою прийшла зі своїми дітьми та дитиною подруги. Зайшли до себе в кімнату. ОСОБА_1 пішла на кухню готувати їсти, а діти почали бігати та гратися по квартирі. У квартирі дві вільні кімнати, а саме дитяча та спальня. ОСОБА_1 побачила, що її мати, ОСОБА_2 , вийшла з кімнати незадоволена та направилася в кімнату де перебували діти. Мати неспокійним тоном, що налякало дітей, зробила останнім зауваження щоби вони заспокоїлися. На що ОСОБА_1 підвищеним тоном відповіла матері, що так з дітьми не розмовляють. Матері не сподобався тон ОСОБА_1 і вона розпочала словесний конфлікт, в якому замахнулася на ОСОБА_1 рукою. ОСОБА_1 руку матері спинила, та знову зробила зауваження. Свою матір ОСОБА_1 не ображала, нецензурною лайкою не висловлювалася. Однак з боку матері конфлікт не закінчувався, і остання почала тягнути ОСОБА_1 за волосся та бити її. В цей момент в кімнату забіг батько ОСОБА_1 , щоби вивести з кімнати матір, тобто свою дружину. Діти плакали та прохали не заходити до кімнати, оскільки боялися. ОСОБА_1 прикрила двері, на що її батько сказав відкрити двері, а то буде гірше. Батько все ж зайшов до кімнати, підійшов до ОСОБА_1 та почав трямати її за плечі. Син ОСОБА_1 ОСОБА_4 не витримав, пішов до іншої кімнати та подзвонив своїй бабці по лінії батька, яка в подальшому і викликала поліцію. ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягала на тому, що свою матір не ображала, нецензурною лайкою не висловлювалася взагалі, а конфлікт було розпочато саме з боку матері. Також додала, що дійсно між нею, матір`ю та батьком виникли неприязні та конфліктні стосунки, які існують тривалий час.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та надані докази, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 16.03.2021 між нею та матір`ю мав місце побутовий конфлікт, який почався з певних причин.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В матеріалах справи мають місце протокол про адміністративне правопорушення від 19.03.2021, роздруківка прав та обов`язків, копія рапорту від 16.03.2021, копія письмових пояснень ОСОБА_1 від 19.03.2021, заявка ОСОБА_1 на отримання SMS-повідомлення від 19.03.2021, форма оцінки вчинення домашнього насильства, яка заповнена ОСОБА_1 .

Як вбачається з адміністративного протоколу, потерпілою по справі є ОСОБА_2 .

Однак, адміністративний матеріал взагалі не містить ні пояснень потерпілої, ні її заяви про вчинення домашнього насильства відносно неї.

Далі, з копії рапорту від 16.03.2021 вбачається, що подія мала місце 16.03.2021 о 18:33 годині, заявником є « ОСОБА_6 », зміст події «Бабуся б`є матір. Чути крики. Заявник у паніці. Рекомендовано викликати швидку.», а результат відпрацювання «Факт насильства не підтвердився, тілесних ушкоджень ніхто не має, було проведено профілактичну бесіду щодо недопущення конфліктів. Заяв та пояснень не надходило, письмової відповіді не потребує.».

Вищенаведене, на думку суду, не доводить провину ОСОБА_1 та спростовує обставини, викладені в адміністративному протоколі.

Більш того, звертають на себе увагу розбіжності наявні в адміністративному матеріалі, а саме дата події вказана як 16.03.2021, однак письмові пояснення ОСОБА_1 та складення адміністративного протоколу датуються 19.03.2021.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Отже, при таких встановлених обставинах, при відсутності належних та переконливих доказів, які б свідчили про наявність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення з боку ОСОБА_1 , у суду відсутні правові підстави для притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях, складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 173-2, 247, 245, 251, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О. Сугачова