Справа № 305/1009/21
Номер провадження 3/305/542/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Рахівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні має 2 н/л дітей, ФОП, військовозобов`язаного,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 317680, від 01 червня 2021 року, вбачається, що 03 травня 2021 року, о 02 год. 42 хв., в АДРЕСА_2 , в приміщенні нічного клубу «Скрат», ОСОБА_1 , проводив дискотеку, чим своїми діями порушив вимоги п. 2 п.п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236.

Відповідно до постанови судді Рахівського районного суду від 23.06.2021 матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП було повернуто для належного оформлення до Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області та 28.07.2021 повторно надійшли до суду для розгляду по суті.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину заперечив та пояснив, що 03 травня 2021 року, дискотека в нічному клубі «Скрат» не проводилася. Звертає увагу суду на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений з порушенням вимог ст. 254 КУпАП. Протокол складався без його присутності. Матеріали справи не містять жодних доказів його вини, а сам протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення його вини, тому просив закрити провадження у справі, на підставі ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав:

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.44-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Положеннями ч.1 ст. 1 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року,рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії», у сформулював позиції, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 317680, від 01 червня 2021 року, 03 травня 2021 року, о 02 год. 42 хв., в АДРЕСА_2 , в приміщенні нічного клубу «Скрат», ОСОБА_1 , проводив дискотеку, чим своїми діями порушив вимоги п.2 п.п.11 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським було порушено вимоги ст.255 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, до матеріалів справи не додано доказів вчинення ним правопорушення, зокрема пояснень свідків чи відвідувачів нічного клубу «Скрат», пояснень працівників. Жодних доказів про кількість присутніх осіб в даному приміщенні суду не надано. Факт проведення дискотеки, жодним чином не зафіксований.

З оглянутого в суді відекозапису не вбачаються ознаки порушення, оскільки запис проводився не в приміщенні нічного клубу, а на вулиці, у темну пору доби. Хоча на відеозаписі і чути, що грає музика та по вулиці ходять люди, однак наведене не може бути достатнім доказом проведення ОСОБА_1 дискотеки та відповідно порушення ним карантинних обмежень.

Необхідно також відмітити, що згідно протоколу про адмінстративне правопорушення, подія мала місце 03.05.2021. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою особою лише 01.06.2021, тобто через 28 днів, отже із порушенням строків, визначених ч.2 ст.254 КУпАП.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення, зокрема те, що він 03.05.2021, о 02:42 год., у АДРЕСА_2 , всупереч п.п. 2 п.п. 11 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, в нічному клубі «Скрат» проводив дискотеку.

Разом з тим, суддя зазначає, що сам по собі протокол не може бути визнаний доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він не підтверджується іншими доказами.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №317680 від 01.06.2021 не підтверджені належними та допустимими доказами по справі.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п.1, ст. 284 ч.1 п.3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 256, 280 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір в сумі 454 гривні віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга безпосередньо в судову палату з кримінальних справ Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк