Справа № 349/512/21
Провадження № 33/4808/433/21
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гаврилюк О. О.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю захисника адвоката Микитчин П.С.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисник Хвостяка Я.П. адвокат Микитчин П.С. на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 04 квітня 2021 року о 08 год. 55 хв. в с. Залужжя по вул. Центральній Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21102 номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху, оглядна стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу "Драгер", відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду захисник ОСОБА_1 адвокат Микитчин П.С. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.

Зазначає, що 24.04.2021 року судом було задоволено клопотання про витребування відеоматеріалів з Рогатинського ВП. Однак , до суду було надано диск з відеозаписами події, який за своїм змістом є ідентичним диску із відеозаписами в матеріалах справи.

Вказує, що вищевказаними відеозаписами не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і наявних в матеріалах справи доказів недостатньо для визнання його винним у вчиненні правопорушення.

Звертає увагу на те, що судом приймались заходи щодо виклику в судове засідання свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, однак вищевказані свідки не з`явились для надання пояснень в судове засідання.

Апелянт вважає, що наявні матеріали справи докази недостатні для прийняття рішення у справі про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Микитчин П.С. вказує на те, що відеозаписи містять дані того, що транспортний засіб припаркований на узбіччі дороги, а біля нього перебуває ОСОБА_1 . Однак, відеозапис не містить даних про перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, а при проходженні огляду на стан сп`яніння працівник поліції озвучив результат тесту, не показавши його ОСОБА_1 та свідкам.

Апелянт вказує на те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, оскільки не бажав мати якісь конфлікти із поліцією та звертає увагу на те, що працівник поліції не міг роздрукувати результат чек з приладу Драгер через несправності приладу Драгер, не відображено дії працівника поліції щодо ознайомлення правопорушника із результатом огляду, час проходження огляду на стан сп`яніння правопорушника зазначений в матеріалах справи не збігається із часом на роздрукованому чеку приладу Драгер, на якому немає підпису самого правопорушника ОСОБА_1 , з чого слідує що він був роздрукований не в присутності ОСОБА_1 . Звертає увагу на те, що свідки дають пояснення раніше часу, який зазначено в чеку приладу Драгер. Час складання протоколу про адміністративне правопорушення зазначено 09.10 год. і в цей час є відео зйомка, але на ній не видно, щоб поліцейський складав протокол. Окрім того, акт огляду водія також було складено за відсутності правопорушника, оскільки на відеозаписах не зафіксовано підтвердження даної обставини, а сам акт огляду не вручено особі, яку притягають до відповідальності.

Апелянт звертає увагу на те, що в протоколі міститься виправлення цифри 15 на цифру 10, що не допускається при складанні протоколі.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча в установленому законом порядку був повідомлений про розгляд апеляційної скарги його захисника, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не підтвердив поважність причини щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції.

Зі змісту доводів захисника адвоката Микитчин П.С. вбачається, що ОСОБА_1 знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, однак не зміг з`явитися до суду у зв`язку з тим, що знаходиться у відрядженні.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 повідомлений належним чином про розгляд апеляційної скарги захисника, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні і враховуючи що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції вищевказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника адвоката Микитчин П.С. за відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи захисника адвоката Микитчин П.С., який підтримали вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Перевіряючи доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Микитчин П.С. щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення та інші.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП

Так, в своїй апеляційній скарзі захисник адвокат Микитчин П.С. стверджує, що в матеріалах справи відсутні достані докази, які підтверджують факт керування транспортним засобом і ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, щоб у нього були проблем із працівниками поліції.

Таким чином, зі змісту доводів апелянта вбачається, що ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Однак, вважає, що такий огляд було проведено безпідставно, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказані доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Микитчина П.С. були предметом перевірки доводів судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови суду, внаслідо чого було встановлено, що вони є неспроможними та повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 051236 від 04 квітня 2021 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено двох свідків, за присутності яких його було складено, а також наявний підпис ОСОБА_1 про те, що він ознайомився з місцем і часом розгляду справи, отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, ознайомився із змістом протоколу, отримав копію протоколу, внесені про нього дані є правильними, пояснення ОСОБА_1 у яких він зазначив, що сісти за кермо, його «заставили обставини з попаданням рідної людини в лікарню"; роздруківкою результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest №6810, заводський № ARСЕ-0197, згідно з якою в ОСОБА_1 виявлено 0,79 проміле алкоголю; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04 квітня 2021 року, в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені в ОСОБА_1 , та наявний підпис ОСОБА_1 , що з результатом згідний; направленням на огляд водія транспортного засобу в Рогатинську ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 04 квітня 2021 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі; рапортом інспектора СРПП відділення поліції №4 (м.Рогатин) Лосика В. від 05 квітня 2021 року про обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; копією постанови від 04 квітня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за порушення ним ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка підтверджує факт керування ним транспортним засобом.

Судом першої інстанції були досліджені відеозаписи долучені до матеріалів справи з нагрудної камери поліцейського та відео реєстратора патрульної поліції, на яких зафіксовано як було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 і процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу за присутності двох свідків.

На думку апеляційного суду, судом належним чином досліджені матеріали справи, з чого слідує висновок, що факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджено об`єктивними доказами, які узгоджені між собою і сукупно поза розумним сумнівом підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 051236 від 04 квітня 2021 року, ОСОБА_1 04 квітня 2021 року о 08 год. 55 хв. в с. Залужжя по вул. Центральній Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 21102 номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху, оглядна стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу "Драгер", відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП ВП №4 м. Рогатин старшим лейтенантом поліції Косик В.Р., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП,підписаний уповноваженою особою та особо, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Рогатинськоиму районному суді.

В протоколі зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх анкетні дані, правильність яких засвідчена їх власноручними підписами.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано матеріали справи, відео з боді камери, реєстратора.

Працівниками поліції у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, про що свідчить власноручний підпис правопорушника.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 власноручно написав пояснення, що сів за кермо , оскільки заставили обставини з попаданням рідної матері в лікарню.

В протоколі про адміністративне правопорушення міститься відмітка працівника поліції про те, що автомобіль передано громадянину ОСОБА_5 із зазначенням даних його посвідчення водія.

ОСОБА_1 було ознайомлено із змістом протоколу, про що свідчить його власноручний підпис.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд вважає, що обвинувачення висунуте ОСОБА_1 є конкретним, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються доказами у справі та долученими відеозаписами з відео реєстратора службового автомобіля поліції та нагрудних камер працівників поліції, які є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі належним чином зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які достатні для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Із вказаного відеозапису вбачається, що працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 причини зупинки транспортного засобу під його керуванням та висловлено усне зауваження стосовно того, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 не зупинився негайно, на що останній відповів, що не відразу побачив проблискові маячки службового автомобіля поліції, вибачався за такі дії і погоджувався із причинами зупинки транспортного засобу під його керуванням, а саме: він як водій розмовляв по телефону під час керування автомобілем, і в транспортному засобу не працював задній правий габаритний вогонь.

На відеозаписах з бодікамери працівника поліції зафіксовано добровільну згоду ОСОБА_1 на вимогу співробітників поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Відеозапис чітко і однозначно підтверджує те, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факт керування ним автомобілем, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв, в його транспортному засобі перебували сторонні особи, які були свідками при його проходженні огляду на стан сп`яніння.

Зі вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування із працівниками поліції не заперечував факт керування транспортним засобом, добровільно пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер в присутності свідків, результат якого становив 0.79 % проміле, та наголошував на тому, що сів за кермо автомобіля, оскільки мав везти маму в лікарню. На відеозаписі зафіксовано розмову ОСОБА_6 по телефоні, під час якої він наголосив, що вже приїхав, оскільки мама не хотіла платити за таксі, то тепер він буде платити 30 тис.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку ОСОБА_1 при проходженні ним огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які носять об`єктивний характер та не можуть бути спотворені і мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення апелянта до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 розумів, що проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння саме як водій транспортного засобу у зв`язку з тим, що поліцейський підозрює його в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом і наголошував на тому, що сісти за кермо автомобіля його заставили обставини.

Зі змісту відеозапису вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 було надано можливість вибору мунтука приладу Драгер за допомогою якого він проходив відповідний огляд на стан сп`яніння, та проінформовано про наявність сертифікату на відповідний прилад Драгер Алкотест для ознайомлення та повідомлено про відповідність та законність застосування даного приладу для визначення його стану. Свідками були запрошені свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які були в якості пасажирів в автомобілі ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 пройшовши огляд на стан сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу, повністю погодився із отриманим позитивним результатом 0.79 % та визнавав, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що на відеозаписі зафіксовано, що на запитання чи погоджується ОСОБА_1 із результатом огляду і чи бажає проїхати до медичного закладу, останній ствердно відповів, що згідний із результатом огляду і не бажає їхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що стало правовою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 працівником поліції було повідомлено, що за результатами огляду він перебував в стані алкогольного сп`яніння, і результат огляду 0.79 % проміле.

Відеозаписи містять дані складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснення останньому його прав та обов`язків, на зафіксовано власноручне написання ОСОБА_1 у протоколі пояснень по суті вчиненого ним правопорушення. Працівником поліції ОСОБА_1 було повідомлено, що він більше не може здійснювати керування автомобілем, на що ОСОБА_1 відповів що розуміє ситуацію і скоро приїде інша особа, яка продовжить керування автомобілем.

Суд першої інстанції перевіряв доводи захисту про те, що він ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та на підставі досліджених обставин справи прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник ОСОБА_1 адвокат Микитчин П.С. не погоджується із діями працівників поліції, оскільки вважає, що останні порушили встановлений законом порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння і оформлення працівником поліції адміністративних матеріалів не відповідають чіткій послідовності. Вважає, що зібрані з порушенням норм законодавства докази не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а тому всі здобуті докази можна вважати неналежними та недопустимими доказами у справі.

Перевіряючи вищевказані доводи сторони захисту апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи та відеозаписів долучених до матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням водія хвостяка ОСОБА_8 було те, що він керував транспортним засобом з порушенням ПДР України , а саме: в автомобілі не працював задній правий габаритний вогонь і водій ОСОБА_1 розмовляв по мобільному телефоні під час керування транспортного засобу.

Зі змісту відеозапису з відеореєстраторів з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи вбачається, що поліцейським було вказано причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , з чим останній погодився та не заперечував щодо несправності автомобіля.

Зокрема, до матеріалів справи долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №091321 від 04.04.2021 року (а.с.10), у відповідності до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу за порушення вимог ст. 122 ч.2 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом із не працюючим заднім правим габаратним вогнем та розмовляв по телефону під час керування автомобілем.

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , від якого було чути різкий запах алкоголю

Сторона захисту в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що час проходження огляду ОСОБА_1 не співпадає із часом огляду, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду, а також в роздруківці приладу драгер.

Апеляційний суд вважає вищевказані доводи безпідставними, оскілки захисника не наводить обґрунтовані підстави , які вказують на те, що такі розбіжності в часі мають істотне принципове значення щодо вирішення питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, до матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6), у відповідності до якого 04.04.2021 року о 09 год. 02 хв. було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Огляду на стан сп`яніння був проведений за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810, результат був позитивний 0.79 % проміле. В акті огляду зазначені свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 із зазначенням їх місця проживання та їх власноручними підписами. В акті огляду ОСОБА_1 власноручно написав, що згідний із результатом огляду і поставив підпис.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять роздруківку приладу Drager Alcotest 6810 (а.с.3) тест №8730, відповідно до якої вбачається, що в результаті проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу ARCE-0197, який пройшов калібрування 06.10.2020 року, було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння , оскільки результат склав 0,79 проміле.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи сторони захисту про те, що результат проведення огляду не був роздрукований на принтері та ОСОБА_1 не було ознайомлено з вказаним результатом під підпис, оскільки зі змісту роздруківки вбачається, що результат огляду був роздрукований на принтері ARCE-5043 та власноручно підписано водієм без жодних зауважень. ( а.п.7)

Апеляційний суд звертає увагу на те, що додана до матеріалів справи роздруківка приладу Drager Alcotest 6810 (а.с.3) тест №8730 містить чіткі дані отримані в результаті проходження ОСОБА_1 огляду проведеного о 09.02 год. 04.04.2021 на визначення стану сп`яніння, результат якого становив 0.79 % проміле, а сам огляд було проведено на підставі виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, і час проведеного огляду відповідає часу складання акту огляду водія, що повністю спростовує доводи сторони захисту щодо неточностей складання матеріалів справи із часом проходженням огляду ОСОБА_9 . Час проведення огляду 04.04.2021 року о 09.02 год, час складання протоколу про адміністративне правопорушення 04.04.2021 року о 09.10 год, а час вчинення правопорушення 04.04.2021 року о 08.55 год

До матеріалів справи долучено направлення на огляд ОСОБА_1 водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНМП «Рогатинська ЦРЛ» від 04.04.2021 року о 09.10 год. (а.с.7). в направленні зазначено, що у водія було виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. В направленні зазначено, що огляд у медичному закладі не проводився у зв`язку із відмовою водія, а тому огляд в медичному закладі не проводився.

В матеріалах справи наявне свідоцтво про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7110 чинне до 07.10.2021 року про відповідність вимогам закону приладу Газоаналізатора Алкотест 6810 ARСЕ-0197 (а.с.11), що спростовує доводи апелянта про відсутність відповідного свідоцтва щодо приладу Драгер за допомогою якого було здійснено огляд водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно рапорту поліцейського СРПП ВП №4 м. Рогатин Івано-Франківського РП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Лосик В. (а.с.8) під час патрулювання в с. Залужжя Рогатинської ОТГ було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 21102» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР України, а саме водій керував транспортним засобом у якого не працював задній правий габаритний вогонь, а також розмовляв по мобільному телефону. Під час спілкування із водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна мова. Водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810 в присутності двох свідків, на що останній погодився, результат огляну становив 0.76 % проміле. від проходження огляду в найближчому медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. На водія ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову по адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника ВП №4 м. Рогатин Івано-Франківського РП ГУНП в Івано-Франківській області про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовного дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.4-5), з яких вбачається, що вони 04.04.2021 року о 09.01 год. були запрошені працівниками бути присутніми в якості свідків і в їхній присутності водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат огляду показав 0.79 % проміле, про що свідки засвідчили власноручними підписами. В поясненнях свідків зазначено, що вони були присутніми в якості свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на показання вищевказаних свідків, оскільки в порушення принципу безпосередності дослідження доказів останні не допитувались у судовому засіданні.

Разом з тим, вищевказані письмові пояснення свідків не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення щодо висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписом, яким зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, суд дійшов до правильного висновку, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки добровільно пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого становив 0.79 % проміле, погодився із вказаним результатом, та відмовився від проходження огляду у медичному закладі, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності до вимог закону; роздруківки результату приладу Драгер, актом огляду, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та відеозапису з відео реєстратора машини патрульної поліції.. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував, що добровільно пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер та відмовився від проходження огляду в медичному закладі, оскільки був згідний із результатом огляду.

Апеляційний суд вважає безпідставним посилання на те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проходження водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зокрема, відповідно до відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, який долучено до матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено порядок та правильність проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння, після чого останній продув прилад Драгер, результат якого показав 0.79% проміле, після чого ОСОБА_1 було ознайомлено із результатом огляду 0.79 % в присутності свідків. Після ознайомлення ОСОБА_1 із результатом проходження огляду 0.79 % проміле, останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладу, на що ОСОБА_1 повідомив зо не бажає їхати до медичного закладу

Водій ОСОБА_1 не висловлював зауважень на дії працівників поліції чи щодо неправомірності проходження огляду за допомогою приладу Драгер на визначення стану алкогольного сп`яніння, натомість на відеозаписі зафіксовано про повідомлення ОСОБА_1 результат огляду, з яким останній погодився.

В результаті перевірки вищевказаних доводів не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер проведено поліцейським в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився огляд.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого закону водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу або не погоджується з отриманим результатом.

У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом. Однак, до цих причин можливо також віднести сумніви водія в тому, що прилад за допомогою, якого було проведено огляд не має сертифікату та свідоцтва про реєстрацію і не дозволяє отримати об`єктивний результат щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що апелянтом не надані докази, які свідчать про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810 не відповідав вимогам ст.266 КУпАП.

Апеляційний суд вважає доведеним те, що 04 квітня 2021 року о 08 год. 55 хв. в с. Залужжя по вул. Центральній Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21102 номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху, оглядна стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу "Драгер", відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Такими чином, перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 в мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Микитчина П.С. залишити без задоволення.

Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв