Провадження № 33/4820/292/21
Справа № 669/202/21 Головуючий в 1-й інстанції Давидюк О. І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Начичка Василя Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, який працює водієм в ТОВ «Маяк», одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 з на користь держави 454 гривні судового збору.

За постановою суду, 24 лютого 2021 року о 15 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Т-23 в с. Денисівка (перехрестя дороги Н-02 - Т-23) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога Білогірської центральної районної лікарні (смт. Білогір`я, вул. Миру, 1), чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову вважає незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд необгрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ним автомобілем ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 на момент означеної події.

Посилається також на порушення права на захист, оскільки суд розглянув справу без його участі, не врахувавши клопотання про її відкладення у зв`язку із перебуванням на лікарняному.

Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки такий пропущений з поважних причин. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, ні ОСОБА_1 , ні його захисник не були присутні під час проголошення оскаржуваної постанови 12.03.2021 року. Копію такої ОСОБА_1 отримав 24.03.2021 року, що підтверджується відомостями з офіційного сайту «Укрпошти» (а.с. 38) та відміткою на копії конверту (а.с. 37), а тому він не мав можливості вчасно її оскаржити протягом 10 днів з дня її винесення. Із апеляційною скаргою звернувся 29.03.2021 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції Білогірського районного суду Хмельницької області, тому даний строк пропустив з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Начичка В.О. на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 237950, складеного інспектором СПД № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Дончуком М.М. 24 лютого 2021 року о 16 год. 10 хв., з яких вбачається, що вказаної дати о 15 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Т-23 в с. Денисівка (перехрестя дороги Н-02 - Т?23) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога за адресою смт. Білогір`я, вул. Миру, 1. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем поліклініки Білогірської центральної районної лікарні (смт. Білогір`я, вул. Миру, 1) о 16 год. 05 хв. 24 лютого 2021 року, якими підтверджується, що вказаної дати працівником поліції Дончуком М.М. ОСОБА_1 направлявся на огляд до відповідної установи. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотесту «Алконт 01-СУ», результат тесту позитивний 2,3 %0. ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2);

- відеозапису з нагрудних камер поліцейських, якими підтверджується, що працівник поліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Однак, останній пройти такий огляд на місці не погоджувався, натомість виявив бажання пройти його у медичному закладі. Також, підтверджується процедура проходження ОСОБА_1 огляду у медичному закладі, результат тесту становив 2,3%0. Разом з тим, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 у медичному закладі особисто підтвердив, що вживав алкоголь та перебуває у стані алкогольного сп`яніння (файл 000…_0045) (а.с. 7).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до викладеного, доводи апеляційної скарги відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу суду не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність доказів, які б підтверджували факт керування ним автомобілем ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент означеної події апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи таке.

Так, із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що на запитання поліцейського «Керував транспортним засобом?», ОСОБА_1 надав ствердну відповідь «Так» (файл 0000…_0038). Також, останній пояснив обставини керування ним автомобілем, зокрема повідомив: «їхав по правому узбіччю дороги, в автомобілі перебував сам, їхав до матері» (файл 0000…_0037). Отже ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним автомобілем ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_1 .

Підстави сумніватись у належності та допустимості відеозапису з нагрудних камер поліцейських відсутні.

Твердження апелянта про порушення його права на захист, оскільки суд розглянув справу за його відсутності, не врахувавши заяву про відкладення розгляду справи, не заслуговують на увагу суду виходячи з такого.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи 12.03.2021 року в Білогірському районному суді Хмельницької області, що підтверджується відомостями із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 11).

Однак останній, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, вказаної дати до суду не з`явився. Цього ж дня подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікуванні у Білогірській ЦРЛ. Однак жодних підтверджуючих документів суду не надав.

З урахуванням факту своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, відсутності підтверджуючих документів щодо перебування його на лікуванні, принципу судочинства, зазначеного у практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також строків накладення адміністративного стягнення, та на виконання вимог ст. 277 КУпАП, суд обґрунтовано здійснив судовий розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Натомість, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було надано можливість довести свою невинуватість у вчиненому вищевказаному правопорушенні всіма можливими способами, не забороненими законом, а також скористатись допомогою захисника.

Бондар А.В. таким правом скористався, однак доказів, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в ході апеляційного розгляду надано не було.

Отже право ОСОБА_1 на захист не порушено.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

За таких обставин, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білогірського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2021 року.

Постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.