РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/203/21
Провадження № 3/327/87/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2021 року смт. Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Завіновська А.П., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника адвоката Рєзніка В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 2 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишнювате Розівського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 11.07.2021 року о 20 год. 20 хв., ОСОБА_1 , на автодорозі смт. Розівка с. Вишнювате, керував автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» № 6810 та проведення огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 11.07.2021 року приблизно о 20.00 год., він разом зі своєю цивільною дружиною, - ОСОБА_2 , повертався з відпочинку біля водойми, додому. Він перебував у тверезому стані, оскільки розумів, що окрім нього, керувати транспортним засобом, нема кому, т.я. цивільна дружина не має водійського посвідчення. В цей час працівники поліції, без законних на то підстав, під вигаданим приводом, начебто порушення ним вимог п. 2.3 «в» ПДР України (керування транспортним засобом без пристебнутого паска), зупинили його транспортний засіб. При цьому, з ціллю надання законності своїх дій щодо зупинки транспортного засобу, працівники поліції в подальшому склали відносно нього постанову про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, про начебто порушення ним вимог п. 2.3 «в» ПДР України, які мали місце о 23 год. 29 хв. 11.07.2021 року, що не відповідає дійсності.

Крім того, зазначав, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, в частині наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, суперечать зокрема відеозапису здійсненого працівникам поліції, оскільки з вказаного запису не вбачається, що його поведінка чи зовнішній вигляд свідчать про те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Окрім цього, з вказаного відеозапису вбачається, що він дійсно не надавав поліцейському згоду на проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», але працівником поліції не було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, як то і його відмова від проходження такого огляду, не має належного відображення на вказаному запису, яка до того ж не засвідчена свідками, оскільки останні до участі у справі не залучалися. Стосовно корінця направлення для огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів, зазначав, що вказані документи не є допустимими та належними доказами у справі, оскільки були складені пізніше, про що свідчить, зокрема відсутність в них дати складання, його підпис чи відмітки про відмову від проходження огляду, як то і ознаки алкогольного сп`яніння.

Щодо відеофіксації події правопорушення, вказував, що з вказаного запису неможливо встановити час та дату здійснення зйомки, а тому і переконатися в тому, що даний запис дійсно стосується подій, що мали місце саме 11.07.2021 року, як то і в допустимості вказаного доказу, враховуючи відсутність в матеріалах справи даних, на який технічний пристрій його було здійснено.

Також зазначав, що про відсутність в його діях ознак адміністративного правопорушення свідчить і той факт, що його відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Отже, вважав, що в матеріалах справи відсутні достовірні, допустимі та належні докази його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Захисник в судовому засіданні з підстав наведених вище також просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитана за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона разом з ОСОБА_1 відпочивали на водоймі, що розташований між с. Листвянка та с. Вишнювате. При цьому спиртних напоїв вони не вживали. Після відпочинку вони поїхали додому. Під час руху вони зупинилися біля лісосмуги. В цей час до них під`їхали працівники поліції та попросили у ОСОБА_1 документи. Перевіривши документи, які надав ОСОБА_1 , працівники поліції ніяких протоколів чи постанов не складали. Більше свідок нічого не пам`ятає.

Заслухавши учасників справи, пояснення свідка, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, які містяться у ній, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Частинами другою та третьою статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 2 розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція), передбачено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначених у пункті 3, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 КУпАП.

Виходячи з пункту 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно до пункту 8 вказаного Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова особи від проходження такого огляду, як об`єктивна ознака правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, може мати місце лише при наявності відмови особи від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу і у відповідному закладі охорони здоров`я (тобто двох складових об`єктивної сторони правопорушення).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 11.07.2021 року о 20 год. 20 хв., ОСОБА_1 , на автодорозі смт. Розівка с. Вишнювате, керував автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» № 6810 та проведення огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Свідки у вказаній справі не залучались, на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, працівниками поліції до матеріалів справи долучено відеозапис.

Згідно до дослідженого під час розгляду справи відеозапису, працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», на що останній відповідає відмовою, заперечуючи факт керування транспортним засобом.

Водночас з вказаного відеозапису не вбачається, щоб працівник поліції пропонував ОСОБА_1 , пройти огляд у закладі охорони здоров`я, а таким чином наявності в діях останнього усіх складових об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу і у відповідному закладі охорони здоров`я).

За таких обставин, долучені працівниками поліції на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, письмові докази, зокрема рапорт працівника поліції С.І. Костенка щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та корінець направлення останнього для огляду на стан сп`яніння до Розівської ЦРЛ, є такими, що суперечать наведеному вище відеозапису.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року за № 1026, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999 (далі Інструкція № 1026), регулюються застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до підпунктів 3, 6 пункту 3 Інструкції № 1026, відеореєстратор це -пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Пунктами 4, 5 Інструкції № 1026 визначено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Всупереч Інструкції № 1026 відеозапис, долучений працівниками поліції на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не містить ані дати, ані часу його здійснення, що не надає можливості переконатися у відповідності зафіксованих на ньому подій, фактичним обставинам, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, які до речі заперечується особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд вважає необхідним зауважити, що виходячи з матеріалів справи, підставою для зупинки транспортного засобу послугувало керування ОСОБА_1 транспортним засобом без пристібного паска безпеки, тобто порушення вимог п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України. Внаслідок цих обставин відносно останнього працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, яке з незрозумілих підстав, згідно до змісту цієї постанови, мало місце о 23 год. 29 хв. 11.07.2021 року, а не передувало вчиненню адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставиться у провину ОСОБА_1 (а.с. 6).

При цьому, з відеозапису вбачається, що на час коли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 почав перебувати в полі зору працівників поліції, останні об`єктивно не могли б визначитись з тим, чи було порушено ОСОБА_1 вимоги п. 2.3 «в» ПДР України, оскільки відстань між транспортними засобами було значною, що взагалі викликає сумніви у законності зупинки транспортного засобу під керуванням останнього.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази викликають сумніви щодо їх достовірності та допустимості, а тому не можуть бути розцінені судом такими, що беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи при цьому і факт відсутності в діях останнього усіх складових об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а тому з огляду на положення ст. 62 Конституції України, тлумачить усі сумніви на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, суд критично розцінює показання свідка ОСОБА_2 , допитаної в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, оскільки об`єктивність показів вказаної особи, викликає сумніви.

Згідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закриває провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу цього правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Суддя: А.П. Завіновська