Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/246/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Макарова Ю. І.
Категорія - 212-3 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2021 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гармаша Андрія Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 червня 2021 року, якою стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області 24.03.1998, проживаючу за адресою : АДРЕСА_1 , працюючу головним лікарем комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради»,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 коп., а також стягнуто судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

за участю:

захисника Гармаша А.В.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 червня 2021 року, ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, а саме за те, що 17 лютого 2021 року за адресою: вул. Павлова, 16, м. Світловодськ Кіровоградської області, в порушення вимог ст. ст. 6, 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» необґрунтовано віднесла інформацію про нарахування заробітної плати працівникам КНП «ЦПМСД СМР» у період 2016 2020 роки до інформації з обмеженим доступом та безпідставно відмовила у задоволенні запиту на інформацію.

Не погоджуючись з даною постановою суду першої інстанції, захисник Гармаш А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що на його переконання в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки та склад адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності, а тому постанова суду є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з такого.

З матеріалів справи та змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 30.03.2021 року вбачається, що 26 січня та 27 січня 2021 року юридична особа Громадська організація Стаття 5 звернулась до головного лікаря КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради із запитами на отримання інформації в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації.

Листом від 17.02.2021 року № 77/01-14 надана відповідь на вказані запити.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 30.03.2021 року ставиться питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за безпідставну відмову у задоволенні цих запитів та необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом.

В першу чергу, представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини безпідставно та з перевищенням своїх повноважень розпочато провадження за зверненням юридичної особи Громадська організація Стаття 5.

Статтею 16, 17 Закону України Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не передбачено підстав для провадження справ та призначення перевірок за зверненнями юридичних осіб, а отже представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не мав права розглядати звернення юридичної особи Громадська організація Стаття 5 та повинен був відмовити у відкритті провадження.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Протокол про адміністративне правопорушення не містить чіткого визначення суті адміністративного правопорушення та відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували подію та склад адміністративного правопорушення.

При складанні протоколу представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не досліджено, установчі документи, щодо джерел формування майна КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради і його правового статусу, посадові інструкції працівників - чи пов`язана їх діяльність з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень та порядок формування їх заробітної плати.

Крім того, не оцінено форму, зміст та правомірність запитів від ГО Стаття 5 від та 27.01.2021 року.

Зокрема, в запитах витребувано інформацію у формі довідки, яка не може бути зібрана і надана без додаткових інтелектуальних зусиль, а отже не відповідає критеріям відображеності і задокументованості , не є публічною інформацією в розумінні статті 1 Закону України Про доступ до публічної інформації.

Запити ГО Стаття 5 від 26 січня та 27 січня 2021 року стосуються конфіденційної інформації про фізичних осіб, працівників КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради , які не одержують заробітну плату із бюджетних коштів та не займають посади пов`язані з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень, а тому інформація стосовно заробітних плат цих осіб не може бути розголошена без їх згоди.

Метою подання інформаційних запитів ГО Стаття 5 було отримання інформації майнового стану та персональних даних конкретних фізичних осіб працівників КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради .

Згідно рішення Конституційного суду України від 20 січня 2012 року у справі № 1- 9/2012 (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v002p710-12#Тех1) визначено, що інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

До матеріалів справи № 401/812/21 долучені заяви працівників КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради , які заперечують проти розголошення інформації, щодо їхніх заробітних плат.

В той же час, декларація головного лікаря ОСОБА_1 знаходиться у відкритому доступі на сайті НАЗК.

Кошти, які використані на оплату праці працівників КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради за правовим статусом не є бюджетним фінансуванням.

Оплата праці працівників КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради здійснюється у відповідності до порядку визначеного статутом та колективним договором підприємства за рахунок коштів отриманих від Національної служби здоров`я України, за надання послуг на підставі цивільно-правових договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.

Договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, які були укладені між НСЗУ та КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради є у вільному доступі на офіційному сайті НСЗУ за посиланням (nszu.gov.ua)

КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради було засноване 11.12.2018 року та з цього моменту по теперішній час, не використовувало бюджетні кошти та відповідно немає будь-яких цільових надходжень з місцевого або державного бюджетів на оплату праці працівників підприємства.

Вказані обставини також підтверджуються річними фінансовими звітами КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради за 2019-2020 роки, які додані до матеріалів справи.

В листі НСЗУ № 3674/2-17-21 від 24.02.2021 року, роз`яснено що заклади, які отримали кошти від НСЗУ, на підставі цивільно-правових договорів, вільні у питаннях використання цих коштів та не мають зобов`язань дотримуватись цільового використання або подавати звітність, подібно до одержувачів бюджетних коштів.

Державна казначейська служба України надала лист від 25.09.2015 року № 14-08/868- 23932 Щодо визначення одержувача бюджетних коштів, в якому повідомила, що головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі (частина 7 статті 22 Бюджетного кодексу України).

Частиною 2 статті 1 Закону України "Про відкритість використання публічних коштів" встановлено, що термін "одержувач бюджетних коштів" вживається у значенні, наведеному в Бюджетному кодексі України (далі - Кодекс).

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу одержувач бюджетних коштів - це суб`єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету.

Пунктом 4.16 Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.08.2012 №938 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.09.2012 за № 1569/21881. та абзацом сьомим пункту 2.1 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 № 1407 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.01.2013 за № 130/22662. передбачено, що виконавці робіт, які відповідно до укладених договорів виконують для бюджетної установи або одержувача відповідні роботи (надають послуги, поставляють товари), не включаються до мережі.

Отже, виконавці робіт, у тому числі за результатами процедур закупівлі, не відносяться до одержувачів бюджетних коштів.

Крім того, апелянт зазначає, що на момент винесення постанови закінчились строки накладення адміністративного стягнення визначенні статтею 38 КУпАП, а отже суд не мав права накладати адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про притягнення про адміністративне правопорушення від 30.03.2021 року, вбачається, що правопорушення вчинено 17 лютого 2021 року, а отже на момент винесення постанови пройшло більше трьох місяців, що на підставі п.7 ч.1 ст. 247 виключало провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника Гармаша А.В. у підтримку апеляційних вимог, зваживши доводи апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі та правильно застосував норми матеріального права, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 212-3 КУпАП, а саме в порушенні Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме необґрунтовано віднесла інформацію про нарахування заробітної плати працівникам КНП «ЦПМСД СМР» у період 2016 2020 роки до інформації з обмеженим доступом та безпідставно відмовила у задоволенні запиту на інформацію, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи, належно досліджених в суді першої інстанції.

Винуватість ОСОБА_1 встановлена:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 30.03.2021 складений головним спеціалістом Відділу регіонального представництва в південних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Григоренко О.О.;

- копіями запитів голови ГО «Стаття 5» від 26 та 27 січня 2021 року за підписом голови даної громадської організації Бакуменком М.А. щодо надання інформації;

- копією відповіді Головного лікаря КНП «ЦПМСД СМР» ОСОБА_1 від 17 лютого 2021 року № 77/01-14,

- відповіддю на запит регіонального представника Уповноваженого Верховної ради України з прав людини у Кіровоградській області від 18 березня 2021 року;

- копіями відмов працівників КНП про доступ до конфіденційної інформації;

- статутом КНП ЦПМСД СМР;

- випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб;

- копією рішення Світловодської міської ради від 10 грудня 2018 року № 1409;

- копіями договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій від 06.11.2020, 29.05.2019.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному законом порядку, а тому висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи. З такими висновками погоджується і апеляційний суд.

При цьому, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисником будь яких інших вагомих доказів, які-б могли вплинути на правильність прийнятого районним судом рішення не надано.

Зокрема, в апеляційній скарзі та в ході апеляційного розгляду доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 виннуватою за ч.2 ст. 213-3 КУпАП, не наведено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні всебічно дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, оскільки остання необґрунтовано віднесла запитувану інформацію до інформації з обмеженим доступом та безпідставно відмовила у задоволенні запиту на інформацію.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні доводи про те, що постанова районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності постановлена з порушенням вимог чинного законодавства, без повного, всебічного дослідження обставин справи є безпідставними.

Так, апеляційний суд, зазначає, що відповідно до частини 2 та 3 статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (Далі Закону), публічна інформація відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За змістом статей 3, 4 Закону право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації, здійсненням громадського контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації та юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах, зокрема прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень.

Апеляційні доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить чіткого визначення суті адміністративного правопорушення та відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували подію та склад адміністративного правопорушення, спростовуються доказами зібраними по справи, які у відповідності до вимог закону проаналізовані та яким надано об`єктивну правову оцінку. Окрім того, відповідно до протоколу відносно ОСОБА_1 , поставлено у провину порушення нею п.п. 3, 7 ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», за що передбачена адміністративна відповівідальність ч.2 ст. 213 -3 КУпАП.

Щодо посилання захисника на те, що при складанні протоколу не досліджено, установчі документи, щодо джерел формування майна КНП ЦПМСД СМР і його правового статусу, посадові інструкції працівників, тощо. То на думку апеляційного суду дана обставина не вплинула на правильність прийнятого міськрайонним судом рішення по справі.

Також слід вважати безпідставними доводи апелянта про те, що запити ГО Стаття 5 стосуються конфіденційної інформації про фізичних осіб, працівників КНП ЦПМСД СМР, оскільки відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». обробка персональних даних осіб, зокрема, їх поширення здійснюється відповідно до закону і, відповідно, не вимагає на це згоди суб`єкта персональних даних. Водночас інформація про прізвища, ім`я та по батькові працівників центру, які отримали заробітну плату за рахунок бюджетних коштів, є відкритою, а доступ до неї може бути обмежено лише в інтересах національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину з дотриманням пунктів 2 та 3 частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Разом з цим наявність в документі інформації з обмеженим доступом не є підставою для відмови у його наданні або його оприлюдненні.

Доводи апелянта про те, що оплата праці працівників КНП ЦПМСД СМР здійснюється не за рахунок бюджетних коштів також не приймається судом, оскільки з 11.12.2018 року підприємство немає цільових надходжень з місцевого або державного бюджетів на оплату праці працівників підприємства, проте оплата здійснюється за рахунок коштів за надання послуг на підставі цивільно-правових договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, які отримуються від Національної служби здоров`я України, яке в свою чергу використовує бюджетні кошти та є їх розпорядником.

Крім того, КНП ЦПМСД СМР є комунальним некомерційним підприємством, цільовими коштами якого, в тому числі отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення, яким наразі є Національна служба здоров`я України.

Апеляційні доводи про те, що представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини безпідставно та з перевищенням своїх повноважень розпочато провадження за зверненням юридичної особи Громадська організація Стаття 5 також є неприйнятними

Зазначені твердження апелянта спростовуються буквальним тлумаченням частини 2 статті 2 Закону України Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, згідно з якою дія цього Закону також поширюється на відносини, що виникають між юридичними особами публічного та приватного права, а також фізичними особами, які перебувають на території України, у випадках, передбачених окремим законом.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 17 Закону парламентський контроль за дотриманням права людини на доступ до інформації здійснюється, зокрема Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини...

Зазначення в протоколі Бакуменка М.А., в якості потерпілого, а не юридичною особою, яку він представляє Громадська організація Стаття 5, не може бути розцінено як істотне порушення вимог процесуального закону, яке б стало наслідком недопустимості вказаного протоколу як доказу.

Апеляційний суд зазначає, що юридичні особи та об`єднання громадян можуть бути запитувачами інформації (пункт 1 частини 1 статті 12 Закону), а тому у випадку неправомірної відмови в наданні публічної інформації за їх запитами, порушуються їхні права, гарантовані Законом, у зв`язку з чим вони можуть бути потерпілими у такій категорії справ.

Водночас, апеляційний суд знаходить слушними доводи апеляційної скарги про закінчення строків накладення адміністративного стягнення визначенні статтею 38 КУпАП на час винесення постанови судом першої інстанції.

Так, відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до протоколу про притягнення про адміністративне правопорушення від 30.03.2021 року стосовно ОСОБА_1 , убачається, що правопорушення вчинено нею 17 лютого 2021 року.

Так, відповідь розпорядника інформації з необґрунтованим віднесенням запитуваної інформації, до інформації з обмеженим доступом та безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію на запит особі, яка її запитувала, було вчинено 17.02.2021, про також зазначено у протоколі, а отже правопорушення має триваючий характер.

Всупереч зазначеним положенням процесуального закону, 04.06.2021 міськрайонним судом дана справа розглянута по суті з винесенням постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.212-3 ч.2 КУпАП, за межами строку, передбаченого ч.2 статті 38 зазначеного Кодексу, що є порушенням норм діючого законодавства.

Оскільки з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, сплинуло 3 місяці, на неї не може бути накладено стягнення відповідно до вимог ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції у відповідності до положень ч.8 ст. 294 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Гармаша Андрія Віталійовича - задовольнити частково.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 червня 2021 року - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, а провадження по справі відносно неї закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП, в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко