Справа № 456/3457/21
Провадження № 3/456/1790/2021
ПОСТАНОВА

іменем України

16 серпня 2021 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, котрі надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки смт. Верхнє Синьовидне Стрийського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, заміжньої, працюючої розподілювачкою робіт у Стрийському ВБМР Філії «Укргазспецбудмонтаж» ПАТ «Укргазвидобування» , має на утриманні двох малолітніх дітей, пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 05.07.2021 року о 17 год. 00 хв. на автошляху М 06 на 602 кілометрі + 300 метрів, керуючи належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки OPEL Combo, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху, не впевнившись у безпечності такого, скоїла зіткнення з транспортним засобом марки VOLKSWAGEN CC, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , котрий рухався по головній дорозі. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали технічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 2.3. «б», 10.1. Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належно та завчасно повідомленою про місце, дату та час судового розгляду даної справи, у судове засідання з`явилась, свою вину у порушенні названих Правил дорожнього руху України визнала, щиро покаялась у скоєному. Зазначила, що допустила таке зіткнення очевидно, через те, що була неуважною.

Особа, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення, будучи повідомленою про місце, дату та час судового розгляду даної справи, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суддю не повідомив. При цьому, від потерпілого ОСОБА_3 надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 16.08.2021 року о 09 год. 15 хв. в режимі відеоконференції з використанням програми EASYCON, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, посилаючись на те, що він не має можливості прибути до Стрийського міськрайонного суду Львівської області у зв`язку із перебування в іншому місті, а саме у м. Дніпрі.

Щодо поданого потерпілим від адміністративного правопорушення ОСОБА_3 клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням програми EASYCON, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, то вважаю зазначити наступне.

Враховуючи те, що нормами чинного КУпАП не передбачено проведення судового засідання в режимі відеоконференції, для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, а також дотримання процесуальних строків її розгляду, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону з нормами чинного КПК України, а саме ст. 336 КПК України, якою врегульоване вказане питання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин. Визначено, що засідання у режимі відеоконференції, у тому числі під час судового провадження проводяться з ініціативи слідчого судді, суду або за клопотанням сторони кримінального провадження на умовах, визначених абз. 7 цього пункту, з дотриманням правил, передбачених у ч. ч. 3-9 ст. 336 КПК України.

У ч. ч. 4-6 ст. 336 КПК України вказано, що особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, повинна перебувати у приміщенні, суду, в якому розпорядник або секретар судового засідання зобов`язаний вручити їм пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання. При цьому, на відміну від раніше внесених змін до чинних ГПК України, ЦПК України, КАС України, які визначають, що учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, зміни до КПК України таких положень не містять.

Відповідно до Інструкції користувача про участь громадян у судових засіданнях за допомогою EASYCON, взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції можуть зареєстровані та авторизовані за електронним цифровим підписом користувачі сервісу EASYCON. Щоб взяти участь у судовому засіданні дистанційно, необхідно подати до суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до початку судового засідання. Заява надсилається до суду та іншим учасникам справи в порядку, визначеному процесуальним законодавством, дозволеними засобами зв`язку (EASYCON не дозволяє подати до суду таку заяву).

Таким чином, оскільки потерпілий від адміністративного правопорушення ОСОБА_3 просить здійснювати судовий розгляд поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, та не вказує суд, з яким можливо призначити відеоконференцію, а також не надав доказів надсилання заяви іншим учасникам справи, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні цього клопотання та проводити розгляд даної справи про адміністративне правопорушення за його відсутності.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, підпунктом «б» пункту 2.3. Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1. Правил дорожнього руху України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, встановлює стаття 124 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній вище дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотрималася, так як її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 197181 від 05.07.2021 року, котрий складений у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, які призвели до порушення Правил дорожнього руху України;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, котра сталася 05.07.2021 року о 17 год. 00 хв. на автошляху М 06 на 602 кілометрі + 300 метрів, за участі транспортних засобів марки OPEL Combo, д.н.з. НОМЕР_1 та марки VOLKSWAGEN CC, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 ;

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 від 05.07.2021 року щодо обставин події, які також кореспондуються з даними протоколу у частині часу та місця її настання та вказують на те, що остання порушила названі пункти Правил дорожнього руху України;

Відтак, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, оскільки вона як учасник дорожнього руху, порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також заподіяло їх власникам матеріальних збитків.

При накладені адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя враховує обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні ст. ст. 34, 35 цього Кодексу обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність останнього, у зв`язку з чим, з урахуванням ставлення такої особи до вчиненого нею діяння та її каяття, котре наведене у письмових поясненнях від 13.08.2021 року, а також притягнення до адміністративної відповідальності вперше, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у ст. 124 КУпАП як мінімальне, - у вигляді сплати штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 454 грн..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 33-35, 40-1, 124, 245, 251-252, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП про розгляд цієї справи в режимі відеоконференції з використанням програми EASYCON, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, - відмовити.

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено, про що зробити відповідну відмітку у справі.

Копію постанови у той же строк вручити або вислати особі, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення, на його прохання про це.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя В.Я. Микитин