ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/1974/20 Головуючий суддя І інстанції Черняк В. Г.
Провадження № 33/818/77/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 березня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1985 року народження, громадянин України, начальник фінансового відділу (головний бухгалтер) Східного територіального управління НГУ, мешканець м. Харкова, -

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-31 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до наказу начальника східного територіального управління Національної гвардії України від 17.12.2014 року № 143, будучи військовослужбовцем, проходячи службу на посаді начальника фінансового відділу (головний бухгалтер) Східного територіального управління НГУ, при виконанні службових обов,язків, неумисно допустив невиконання законних вимог посадових осіб Управління Держспецзв`язку в Харківській області щодо усунення порушень законодавства про технічний захист інформації, вимога щодо захисту якої встановлена Законом зокрема персональні дані співробітників Східного територіального управління НГУ, з метою обробки яких продовжує використовуватись автоматизована система фінансового відділу СТУ НГУ, автоматизовані робочі місця які розташовані в службових приміщеннях № 205, № 210 без створення та застосування комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю, що є порушенням вимог ст. 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», та п.п. 4.16 «Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно телекомунікаційних системах», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2006 року № 373, та створює передумови до порушення конфіденційності, цілісності й доступності інформації, що підлягає захисту. Не виконані пункти 2,3 рекомендацій «Акту комплексної перевірки стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом в СТУ НГУ» від 26.10.2018 року № 485т.
Порушення носять триваючий характер попередньо було виявлено в жовтні 2018 року під час комплексної перевірки, повторно в лютому 2020 року під час контрольної перевірки стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом в СТУ НГУ (акт від 18.02.2020 року № 46/03-205 дск).
Вказаний факт свідчить про відсутність з боку начальника фінансового відділу (головний бухгалтер) Східного територіального управління НГУ дієвого контролю за забезпеченням режиму секретності в відділі Східного територіального управління НГУ.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також просив звільнити його від сплати судового збору.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилався на те, що порушення було встановлено у 2018 році, а притягнений до відповідальності через півтора роки, що не відповідає вимогам ст. 38 КУпАП. Вказує, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 276 КУпАП, оскільки військова частина розташована у Київському районі м. Харкова, а справа стосовно нього розглянута Орджонікідзевським районним судоми м. Харкова. Вважає, що він не повинен сплачувати судовий збір. Крім того вважає, що суд першої інстанції невірно застосував положення ст. 15 КУпАП під час розгляду справи.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду його апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення щодо особистого отримання судової повістки.

Будь-яких заяв або клопотань щодо неможливості розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 до канцелярії Харківського апеляційного суду не надходило.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст. 268 та 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 без його участі.

Оскільки ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання в суд апеляційної інстанції, фіксація судового засідання за допомогою -аудіо та -відео пристроїв не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Переглядаючи оскаржувану постанову в межах доводів поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість висновку та рішення суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-31 КУпАП, виходячи з наступного.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-31 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: відомості витягу з наказу начальника східного територіального управління Національної гвардії України від 17.12.2014 року № 143 (арк. 5); відомості функціональних обов`язків начальника фінансового відділу Східного територіального управління (арк.6-9); відомості акту комплексної перевірки стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом в СТУ НГУ» від 26.10.2018 року № 485т; відомості плану усунення недоліків виявлених перевіркою стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом. (ДСК); відомості акту контрольної перевірки стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом в СТУ НГУ» від 18.02.2020 року №4. (ДСК).

Суд апеляційної інстанції, з дотриманням режиму секретності, тобто не розкриваючи змісту цих відомостей, дослідивши вищенаведені докази, вбачає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-31 КУпАП.
Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Крім того, апелянт в своїх доводах посилається на те, що правопорушення було встановлено у 2018 році, а притягнутий до відповідальності лише у 2020 році, що не відповідає вимогам ст. 38 КУпАП.

Однак, не розкриваючи фактичного змісту, відповідно до акту комплексної перевірки стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації від 26.10.2018 року, внаслідок його складання, були встановлені порушення законодавства про криптографічний та технічний захист державних інформаційних ресурсів, або інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом. Після виявлення цих порушень був затверджений план усунення недоліків, які були виявлені під час перевірки. А відповідно до відомостей акту контрольної перевірки стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації від 18.02.2020 року, ці недоліки не були усунуті, що стало підставою для складання протоколу. Вказані обставини слушно наведені в оскаржуваній постанові суду першої інстанції.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що датою виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-31 КУпАП є саме дата контрольної перевірки стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, а саме 18.02.2020 року.

Як слушно зазначив суд першої інстанції, порушення має триваючий характер попередньо було виявлено в жовтні 2018 року під час комплексної перевірки, повторно в лютому 2020 року під час контрольної перевірки стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації.

Протокол про адміністративне правопорушення складено 03.03.2020 року, а 31.03.2020 року винесена оскаржувана постанова.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді цієї справи суд першої інстанції не порушив вимог ст. 38 КУпАП, щодо строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі досліджених доказів, суд першої інстанції зазначив, що за визначені ч.1 ст. 15 КУпАП правопорушення, в тому числі і за порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який не виконав законних вимог посадових осіб органів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо усунення порушень законодавства про криптографічний та технічний захист державних інформаційних ресурсів, або інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом.
Крім того, відповідно до відомостей оскаржуваної постанови, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 приймав участь. Натомість, матеріали справи не містять будь-яких його заяв або клопотань про зміну місця розгляду справи стосовно нього. Орган, який складав протокол про адміністративне правопорушення направив цей протокол до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова для розгляду, визначивши таким чином підсудність цієї справи, а спори про підсудність між судами не допускаються.
Отже, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не порушено вимоги ст. 276 КУпАП під час розгляду цієї справи.
Також, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-31 КУпАП.

Поряд з цим, відповідно до п.12 ч.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем Національної гвардії України, що підтверджується копією його службового посвідчення (арк. 25).

Правопорушення, скоєне ОСОБА_1 безпосередньо пов`язано з виконанням його службових обов`язків.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, що обумовлює часткове задоволення його апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-31 КУпАП змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від а від 31 березня 2020 року висновки та рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп.

В решті постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 березня 2020 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков