№ 536/1141/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліна Жанна Олександрівна розглянувши у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 23 липня 2008 року Крюківським РВ КМУ ГУМВС України в Полтавській області, не працює, місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

24 червня 2021 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 неналежно виконувала батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей, а саме будинок знаходиться у стані антисанітарії, не створено умови для проживання і розвитку дітей, діти не мають змоги гратися на прибудинковій території, так як вона засипана різноманітним сміттям від якого йде неприємний запах, чим порушила статтю 15 Сімейного кодексу України та статтю 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена, причини неявки суду невідомі.

Згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення, передбачена статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення не відноситься до категорії справ, при розгляді якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя установила наступне.

Положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За змістом статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення органом (посадовою особою) оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 статті 184 цього Кодексу визначено, що ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, -тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №134170, складеним 24.06.2021 інспектором СЮП ВП КРУП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції Мухомор А. М., підтверджується наступними доказами, оціненими судом у їх взаємозв`язку та сукупності:

- рапортом інспектора СЮП ВП Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції А. Мухомор про те, що під час рейду по сім`ях, які опинилися у складних життєвих обставинах та проживають на території Кам`янопотоківської ОТГ, спільно з начальником служби у справах дітей ОСОБА_2 та фахівцем, установлено, що громадянка ОСОБА_1 неналежно виконує батьківські обов`язки відносно своїх шести малолітніх дітей;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких вказано, що їй неодноразово наголошувала служба у справах дітей та соціальний відділ Кам`янопотоківської ОТГ про неналежне виконання батьківських обов`язків. У своїх поясненнях погоджується з тим, що дійсно допустила антисанітарію в будинку, не має чистої постільної білизни, прибудинкова територія захоронена різним сміттям;

- копією постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.03.2021 у справі №536/1864/20 якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 грн;

- копіями свідоцтва про народження дітей;

- роздруківками фотографій будинка.

Таким чином, суддя вважає доведеною вину ОСОБА_1 в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своїх малолітніх дітей, а тому її дії правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, суддя дійшла висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 мінімального стягнення у виді штрафу, в межах санкції закону за вчинене нею правопорушення.

Статтею 401 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 401, 184, 283-285, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Згідно статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяЖанна Олександрівна Даніліна