Справа № 591/4585/21 Провадження № 3/591/1721/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., з участю секретаря судового засідання Нанка Ю.О., в присутності особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 адвоката Чеботарьова О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції в Сумській області НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , працює бухгалтером ФОП ОСОБА_2 ,

за ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.06.2021 серії ВАБ № 220101, ОСОБА_1 20.06.2021 року близько 10 год. 40 хв. в м.Сумах по вул.Харківська біля будинку 2, перебуваючи в громадському місці без засобу індивідуального захисту на вимогу пред`явити документ, що посвідчує особу та представитись відмовилась, також відмовилась прослідувати до найближчого відділку поліції, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнала вину, пояснення не надала.

Адвокат Чеботарьов О.П. просив закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Свою позицію обґрунтував тим, що вимоги представитись та прослідувати до відділку поліції не є законними вимогами працівника поліції в розумінні ст. 185 КУпАП та Закону України «Про національну поліцію», а вимога надати документи, що посвідчують особу не могла бути виконана з об`єктивних причин відсутності таких документів при собі.

Також сторона захисту надала диск з записом розмови ОСОБА_1 з поліцейським, з якої вбачається, що вимога пред`явити документ була одна і остання повідомила про відсутність з собою відповідного документа.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши адміністративні матеріали справи, вважаю, що ті фактичні дані, що містяться у протоколі від 20.06.2021 року серії ВАБ № 220101 та в матеріалах, наданих Управлінням патрульної поліції в Сумській області, дають підстави стверджувати, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи дослідженими у суді, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 20.06.2021 року серії ВАБ № 220101 (а.с. 1), протоколом про адміністративне затримання від 20.06.2021 року (а.с.2), копією протоколу від 10.06.20211 року (а.с.3), копією постанови ЕГА № (а.с.4), а також дослідженими в судовому засіданні відеофайлами з фіксацією правопорушення (а.с.7).

Так, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину злісне невиконання трьох вимог поліцейського, а саме: 1) пред`явити документ, що посвідчує особу, 2) назватися, 3) прослідувати до найближчого відділку поліції.

Згідно п.2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон), поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Оскільки вимога пред`явити документ, що посвідчує особу, висувалася до ОСОБА_1 у зв`язку з її перебуванням в громадському транспорті без засобів індивідуального захисту (вбачається з дослідженого відеозапису з боді камер поліцейських та а.с. 4), що свідчить про порушення правил карантинних обмежень, пов`язаних з пандемією коронавірусу, за що встановлена адміністративна відповідальність (про що не заперечувала і сторона захисту), то така вимога поліцейського була законною.

Про те, що ця вимога висувала наполегливо та неодноразово підтверджується дослідженими в судовому засіданні відеозаписами, доданими до протоколу. Від виконання такої вимоги ОСОБА_1 ухилялася, не відповідала поліцейському, продовжувала зачитувати з мобільного телефону нормативні акти, не реагувала на бідь-які питання чи пропозиції останнього. Дійсно, з наданого стороною захисту запису розмови, вбачається, що вона повідомила про відсутність у неї необхідних документів, але надана розмова довжиною 34 секунди є лише витягом з усієї події, яка мала місце протягом декількох годин.

В той же час, з урахуванням того, що у ОСОБА_1 були відсутні документи, поліцейським було прийнято рішення встановити особу в інший спосіб, а саме запропонував їй назвати себе.

Відповідно до ст. 30 Закону поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Знову ж таки, для оформлення правопорушення за перебування в громадському транспорті без засобів індивідуального захисту та перебування на вулиці без документів, що посвідчують особу, працівнику поліції необхідно встановити особу для виконання вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

З огляду на викладене, вимога поліцейського представитися також є законною в розумінні ст.ст. 185, 254, 256 КУпАП, яка також висувалася неодноразово та наполегливо.

Відповідно до статті 33 Закону, поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень. Для опитування поліцейський може запросити особу до поліцейського приміщення.

Тобто, в даному випадку, для складання протоколів та розгляду справи на місці вчинення правопорушення без складання протоколу, поліцейський для встановлення особи мав намір її опитати і для цього декілька разів пропонував ОСОБА_1 проїхати до відділку поліції, керуючись вищевказаними положеннями закону.

Надання особою інформації є добровільним. Особа може відмовитися від надання інформації. В той же час, ОСОБА_1 не скористалась таким правом, а ігнорувала вимоги поліцейського.

Не отримавши будь-якої згоди чи відмови від ОСОБА_1 , було здійснене її адміністративне затримання (а.с. 2, 5).

Таким чином, всі три вимоги поліцейського були законними, висувалися неодноразово та наполегливо. Також слід зазначити, що сторона захисту не оспорювала те, що вимоги поліцейськими висувалися у звязку з виконанням ними службових обов`язків.

Отже, доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки під час розгляду справи було встановлено протилежне, та суд вважає такі доводи обраною тактикою захисту.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 40-1, ч. 1 ст. 185, ст. 283, ст. 284 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського Апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока