Справа № 456/3151/21
Провадження № 3/456/1653/2021
ПОСТАНОВА
іменем України

12 серпня 2021 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., розглянувши матеріали, котрі надійшли від 3 відділу 9 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Свердловська Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, користується пільгами, передбаченими учасникам бойових дій, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,
за пунктом 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

17.06.2021 року при проведенні контррозвідувальних заходів у Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України, що по АДРЕСА_2 , у службовому кабінеті (приміщення чергового військової частини, де циркулює інформація з обмеженим доступом «таємно») було виявлено особистий телефон громадянина України ОСОБА_2 типу смартфон, використання яких у службовому приміщенні шифроргану № 1 заборонено. В ході огляду телефону встановлено, що на ньому присутні фото-відеоматеріали фіксації документів з обмеженням доступу «для службового користування» (фото особової справи офіцера) та присутні фото, здійснені під час проходження військової служби в зоні проведення ООС. Названим, громадянин України ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.1. Інструкції зі зберігання і користування особовим складом Збройних Сил України засобами стільникового зв`язку та іншими електронними засобами, затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.07.2020 року за № 74, пункт 2.5. Інструкції про порядок користування засобами стільникового зв`язку та іншими електронними засобами у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України, затвердженої наказом командира від 04.01.2020 року за № 3агд.

ОСОБА_3 , будучи двічі повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки кожного разу суддю не повідомляв. Крім того, інформація про розгляд справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП кожного разу розміщувалася на офіційному веб-порталі «Судова влада України» цього місцевого суду у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ (https://stm.lv.court.gov.ua).

Також, в силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене пунктом 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя, враховуючи також призначення судового розгляду цієї справи двічі, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України, вважав за доцільне розглядати дану справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Між тим, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, було подано заяву, в котрій він одночасно клопоче суддю розглядати справу про адміністративне правопорушення стосовно нього за пунктом 6 ч. 1 ст. 212-2 у його відсутності, вину визнає повністю.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням згідно пункту 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП визнається, порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну таємницю», володілець секретної інформації або власник матеріальних носіїв такої інформації реалізує свої права з урахуванням обмежень, установлених в інтересах національної безпеки України відповідно до цього Закону.

В силу вимог ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний: не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; не брати участі в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом; не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України; виконувати вимоги режиму секретності; повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України; додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Служба безпеки України має право контролювати стан охорони державної таємниці в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, а також у зв`язку з виконанням цих повноважень одержувати безоплатно від них інформацію з питань забезпечення охорони державної таємниці. Висновки Служби безпеки України, викладені в актах офіційних перевірок за результатами контролю стану охорони державної таємниці, є обов`язковими для виконання посадовими особами підприємств, установ та організацій незалежно від їх форм власності.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи громадянином, якому надано допуск до державної таємниці, вимог наведених вище законодавства, що регулює охорону державної таємниці не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 17/9/3-2004, котрий складений 18.06.2021 року у м. Стрию Львівської області, у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення;

- актом огляду телефона (смартфона) від 16.06.2021, відповідно до якого було виявлено фото документів з обмеженням доступу «для службового користування»;

- поясненнями ОСОБА_1 від 16.06.2021 року про те, що він 16.06.2021 року близько 09:10 год. у приміщення шифр органу № 1, з собою приніс телефон типу «смартфон», кий обладнаний фото та відео камерою та виходом в мережу інтернет;

- зобов`язанням ОСОБА_1 у зв`язку з допуском до державної таємниці від 21.05.2019 року;

- витягом з переліку режимних приміщень (зон, територій) Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, оскільки останній, будучи громадянином, якому надано допуск до державної таємниці, вимог законодавства, що регулює охорону державної таємниці не дотримався, що ним не заперечується та підтверджується наявними в справі матеріалами.

При накладені адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні ст. ст. 34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, у зв`язку з чим вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, - у вигляді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи наявна належно засвідчена копія посвідчення учасника бойових дій, серії НОМЕР_2 , що на підставі пункту 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняє ОСОБА_1 від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8-9, 33-35, 40-1, 212-2, 245, 251-252, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за пунктом 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП за його відсутності,- задовольнити.
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн..
Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя В.Я. Микитин