Справа №430/1737/21
Провадження №3/430/606/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року смт. Станиця Луганська

Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, матеріал який надійшли від в.о. начальника відділу прикордонної служби «Красна Талівка» С. Ніколаєва відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новобіла, Новопсковського району, Луганської області, громадянина України, головного сержанта, 3й прикордонний загін імені Героя України полковника Євгенія Пікуса ВПС «Білолуцьк», відділення ІПС «Гонусівка» ІПС-2 категорії-водій, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172- 15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Від в.о. начальника відділу прикордонної служби «Красна Талівка» С. Ніколаєва надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Так, згідно з вказаним протоколом, головний сержант ОСОБА_1 в особливий період вчасно не прибув на службу, згідно плану на охорону Державного кордону в прикордонному наряді «Часовий» в період з 20 год. 00 хв. по 22 год. 00 хв. 11.08.2021 року, тобто вчинив не вихід на службу та небезпечну бездіяльність у вигляді недбалого ставлення до служби, чим порушив вимоги ст. 4 ЗУ «Про дисциплінарний статут ЗСУ» ст. ст. 16,17 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби ЗСУ» в умовах особливого періоду, відповідальність, за що передбачено ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-15 цього Кодексу розглядаються протягом доби з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді свою вину у вчиненні правопорушення визнав, з протоколами про адміністративне правопорушення погодився, просив суворо не карати та пояснив, що з планом на охорону Державного кордону ознайомлений, про те що йому потрібно прибути в наряд 11.08.2021 року йому повідомлено завчасно, але прибути на місце несення служби вчасно не зміг, у зв`язку з поломкою автомобілю на якому він з ОСОБА_2 пересувався з смт. Новопсков Луганської області до місця несення служби та додав, що вчинив всі можливі заходи для прибуття на місце служби в найкоротший термін.

Перевіривши матеріали справи судом встановлено, що окрім визнання вини, факт допущенного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення СхРУ №211867 від 12.08.2021 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 письмовими поясненнями ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями ОСОБА_4 ; письмовими поясненнями ОСОБА_5 ; письмовими поясненнями ОСОБА_6 ..

Вислухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними та допустимим і такими, що у своїй сукупності доводять наявність в діянні ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд зазначив, що при призначенні покарання для того, щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Таким чином враховуючи наведене, дані про особу ОСОБА_1 , беручи до уваги щире розкаяння останнього, характер вчиненого ним правопорушення та конкретні обставини справи, відсутність у матеріалах справи даних про те, що його діями спричинено велику шкоду та завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, суд вважає можливим, на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, ст. 172-15, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП України.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 172-15 ч. 2 КУпАП, на підставі ст. 22 КпАП України, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Станично-Луганський районний суд Луганської області.

Суддя О.П. Дьоміна