Провадження №: 3/752/8017/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого охоронником, ідентифікаційний номер відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 травня 2021 року о 15 год. 55 хв., керуючи автомобілем «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві на вул. Маричанська, 13А, перехрестя з вул. Васильківська, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Escape», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився попереду, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 29 травня 2021 року о 15 год. 55 хв., керуючи автомобілем «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві на вул. Маричанська, 13А, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушена координація рухів, від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою останнього в судове засідання. Особа викликалася шляхом надсилання повістки за адресою проживання та смс-повідомлення з АСДС «Д-3».

Також дата судового засідання відображалась на веб-сайті Голосіївського районного суду м. Києва в рубриці список справ, призначених до розгляду.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини ОСОБА_1 мав у розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.

У зв`язку з тим, що судом вживалися заходи щодо виклику ОСОБА_1 , однак останній в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за його відсутності.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ст. 124 КУпАП встановлює відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ч. 1 ст.130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 016817 від 29.05.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушена координація рухів, при цьому від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився; протокол серії ДПР18 № 046858 від 29.05.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив вимоги п. 13.1 ПДР, у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів; схему місця ДТП; письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в яких останній зазначив, що не встиг зреагувати на зупинку автомобіля «Ford Escape», розписку про залишення на зберігання транспортного засобу, а також відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції на підтвердження зазначених у протоколах обставин, в тому числі щодо вімови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку.

Дослідивши вказані докази, надавши їм оцінку, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Суд вважає, що в даному випадку передбачену законом відповідальність повинен нести ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, які судом розглядаються одночасно, то відповідно до приписів ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення слід накласти в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ст. 124, ст. 122-4, ст. 221, ст. 283-285, ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман