Справа 729/829/21
3/729/384/21 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В.І., при секретарі судового засідання Малюшицької Я.В., в присутності особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу, яка надійшла з управління Держпраці у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФО-П, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.41 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Бобровицького районного суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він будучи приватним підприємцем, вчинив адміністративне правопорушення порушивши вимоги законодавства про працю, відповідно до вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: допущення працівників до роботи без оформлення трудових відносин. Вказані порушення викладені та сформовані в акті перевірки № 25-05-013/0484 від 18.06.2021 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив суд, що в подальшому намірів вчиняти правопорушення не має. Просив закрити провадження у справі за малозначністю, оскільки правопорушення було ним було усунуто відразу після перевірки о 16 год. 30 хв. На підтвердження надав копію наказу про прийняття на роботу та трудовий договір у відношенні до ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 25-05-013/0314 від 18.06.2021 року, актом інспекційного відвідування №25-05-013/0484 від 18.06.2021 року, поясненнями ОСОБА_1 .

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності законом.

Адміністративне стягнення, за правилами ст. 23 КУпАП, є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), а також у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи».

Згідно вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Специфіка встановлення малозначності діяння в контексті положень ст. 22 КУпАП полягає в обов`язковій сукупності трьох умов: формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад адміністративного правопорушення; малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного виду адміністративного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду; малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

Враховуючи те, що діях ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 41 КУпАП, відсутні наслідки, які становлять велику суспільну небезпеку і вони не завдали, і не завдають будь-якої шкоди суспільству чи державі, і його дії, пов`язані з не направленням повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_2 на роботу у передбачений законом спосіб, не були суб`єктивно спрямовані на заподіяння істотної шкоди та були усунуті після проведення перевірки, і в сукупності вчинене ним діяння характеризується, як малозначне, вважаю до нього можливо застосувати ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежитись усним зауваженням, виходячи з мети адміністративного стягнення, адже тяжкість вчиненого правопорушення не може обмежуватись лише одним його видом, а повинно оцінюватись в комплексі зі всіма обставинами справи, і саме від тяжкості вчиненого правопорушення, тобто від його негативних наслідків залежить міра покарання, яка повинна бути співмірна і не повинна становити надмірний тягар для особи і буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 22, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, в зв`язку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд.

Суддя В.І.Бойко