Справа № 467/299/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Догарєва І.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП ОСОБА_1 , громадянки України що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Йосипівка Одеської області, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ№053849 від 26.03.2021 року, ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , 09.12.2007, внаслідок чого останній нецензурною лайкою розмовляв в школі та порушував правила поведінки систематично, тим самим не виконала батьківські обов`язки.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, у поясненнях, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення пояснила, що її син ОСОБА_2 порушує дисципліну та неналежно виконує свої обов`язки у школі, вона з його поведінкою справитись не може, про те, що він порушує дисципліну знає, буде виправлятись та виховувати сина належним чином.

Судом, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ№053849 від 26.03.2021 року досліджені наявні у справі докази, а саме:

- клопотання Служби у справах дітей Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області на ім`я начальника Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, згідно якого 25.03.2021 року до даної служби надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , що її малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 систематично порушує в школі правила поведінки, розмовляє нецензурною лексикою. В ході бесіди з малолітнім ОСОБА_3 та його матір`ю стало відомо, що він вчиняє дрібні крадіжки у своїх однокласників. На підставі викладеного просили притягнути мати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків.

Також судом досліджено копію паспорту ОСОБА_1 та копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , згідно якого неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_1 .

Суд вважає, що надані суду докази не доводять поза розумним сумнівом факт неналежного виконання ОСОБА_1 покладених на неї батьківських обов`язків по вихованню сина.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки у протоколі не зазначено у чому саме полягала бездіяльність ОСОБА_1 щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина, коли ця бездіяльність була вчинена, які саме батьківські обов`язки вона не виконала. У протоколі вказано лише на наслідки стверджуваного невиконання батьківських обов`язків, а саме, що малолітній ОСОБА_2 розмовляв в школі нецензурною лайкою та систематично порушував правила поведінки, при цьому не зазначено в чому саме виражалось порушення з боку ОСОБА_2 та які саме правила поведінки він порушив, коли, де та за яких обставин виражався нецензурною лайкою.

З матеріалів справи вбачається, що саме ОСОБА_1 звернулась до Служби у справах дітей Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області з приводу неналежної поведінки свого сина, та у своїх поясненнях вона вказала, що самостійно впоратися з

поведінкою сина не може. Тобто, ОСОБА_1 звернулась до органу, який уповноважений проводити роботу серед дітей з метою запобігання вчиненню ними правопорушень, що свідчить про вчинення нею активних дій по вихованню свого сина з метою виправлення його поведінки. При цьому у матеріалах справи відсутні жодні відомості про те, що саме бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання передбачених законодавством обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього ОСОБА_2 є причиною такої поведінки дитини.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 п. 3 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

п о с т а н о в и в :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п 1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.О.Догарєва