ПОСТАНОВА

Іменем України

22.07.2021 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю: захисника - адвоката Рощина В.С. адміністративний матеріал (протокол серії ААБ № 161320 від 16.05.2021 року), який надійшов з Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Дівнинське Приазовського району Запорізької області, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 161320 від 16.05.2021 року, складеним поліцейським СРПП Василівського РУП ГУНП України в Запорізькій області Баклановим Т.С. за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 вбачається, що 16.05.2021 року о 12-40 годині, на 343 км а/д Харків-Сімферополь, ОСОБА_3 керував автомобілем «ВАЗ-21099» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в Василівській БЛІЛ (лікар ОСОБА_4 ). висновок № 90, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України та своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, проти фактичних обставин, викладених у протоколі, заперечує та суду пояснив, що ввечері 15.05.2021 року о 18-00 годині він вжив близько 120 мл горілки. А наступного дня, 16.05.2021 року він їхав з рибалки з смт.Балабіно додому в м.Мелітополь, керував автомобілем «ВАЗ-21099» державний номер НОМЕР_1 , в салоні автомобіля також був його товариш ОСОБА_5 . Коли вони виїхали за місто Василівку, в автомобілі перегрівся термостат та він змушений був зупинити транспортний засіб на узбіччі. Деякий час вони стояли біля автомобіля та курили. До них під`їхали працівники поліції, попрохали документи, які він пред`явив. Потім працівники поліції повідомили, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували поїхати у Василівську лікарню, на що він погодився та на своєму автомобілі марки «ВАЗ-21099» він прослідував з працівниками поліції у Василівську лікарню, де лікар провів його медичний огляд, поміряв артеріальний тиск, а потім йому надали у запечатаній упаковці муштук до алкотестеру «Драгер», у якій він продув повітря та на дисплеї алкотестера показник висвітлився 0,25 проміле, з яким він був згодний. Лікар оформив висновок, який він підписав. Потім працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративний правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП України. Вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, вказує, що транспортним засобом він не керував, коли до нього підішли працівники поліції. Огляд на стан сп`яніння на місці подій з використанням алкотестера не проводився. Клопотання захисника підтримує у повному обсязі за наведеними у ньому підставами. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_3 до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано наступні документи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 161320 від 16.05.2021 року, складеним поліцейським СРПП Василівського РУП ГУНП України в Запорізькій області Баклановим Т.С. за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 ; рапорт поліцейського СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Бакланова Т.С. від 16.05.2021 року; висновок № 90 Василівської БЛІЛ (лікар Лопатін В.С) від 16.05.2021 року; довідку Василівського РУП ГУНП в запорізькій області Плохого О про зареєстроване посвідчення водія на ім.я ОСОБА_3 ; розписку ОСОБА_6 від 15.05.2021 року; роздруківку архіву правопорушень.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_3 , оглянувши подане захисником клопотання про закриття провадження у справі, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та витребувані судом документи за клопотанням захисника, прихожу до наступних висновків..

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Положеннями п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.п.6, 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст.266 КУпАП.

Пунктами 1,12 розділу 2 вказаної Інструкції також визначено, що за наявності ознак алкогольного сп`яніння, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За приписами ч.6 ст.266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як визначено п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п.6 цього Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.п.2,3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до положень вищевказаного Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем в закладі охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Форма акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів затверджена як додаток №2 до Інструкції.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Разом з цим, в Протоколі та доданих до нього матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_3 пропонувалось на місці зупинки транспортного засобу пройти, відповідно до встановленого порядку огляд працівником поліції із застосуванням технічних засобів, від якого б він відмовився (або був не згодний з його результатами), внаслідок чого йому було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським є обов`язковою та безумовною піде ганою для проведення такого огляду в закладах охорони здоров`я, у зв`язку із чим він має бути проведений відповідно до вимог ст.266 КУпАП.

Таким чином, доказами, що містяться в матеріалах справи доведено, що поліцейськими було порушено передбачений законом порядок проведення огляду па стан сп`яніння па місці зупинки.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Натомість, посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_3 не було дотримано зазначених положень нормативних актів та протокол відносно ОСОБА_3 про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП складено за відсутності відповідних достатніх доказів про вчинення вказаного правопорушення.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно пунктів 3.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, яка зареєстрована в Мінюсті 11.11.2015 року за №1413/27858, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Необхідною умовою законності проведення огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу є присутність при ньому двох свідків (ч.2 ст.266 КУпАП).

Свідок (в розумінні ст.266 КУпАП) це не заінтересована в результаті огляду на стан сп`яніння особа, яка притягається поліцейським для посвідчення факту виконання зазначеного заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а також змісту, ходу і результатів зазначеного огляду.

Свідки в даному випадку залучаються до участі у справі з метою забезпечення об`єктивності проведеного огляду.

Таким чином, присутність свідків є обов`язковою у випадках: 1) проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за згодою водія; 2) відмови від медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, незалежно від того, де водій відмовився від такого огляду: на місці зупинки транспортного засобу чи в приміщенні закладу охорони здоров`я.

Протокол про адміністративне правопорушення та додатки до нього не містять даних про свідків, які були залучені поліцейськими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, проте відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського до матеріалів справи не долучено та для дослідження в судовому засіданні суду не надано.

Крім того, ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, обов`язковою підставою для застосування приписів статті 130 КУпАП, з метою притягнення до відповідальності винних осіб, є наявність факту керування чи експлуатації цими особами транспортного засобу, та стан алкогольного сп`яніння або ухилення таких осіб від огляду на стан сп`яніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій від запуску двигуна для приведення транспортного засобу в рух, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу, до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна.

Проте, в порушення вимог ст.251 КУпАП, до матеріалів справи про адмінстративне правопорушення не додано жодного доказу керування ОСОБА_3 о 12-40 год. 16.05.2021 року на 343 км а/д Харків-Сімферополь транспортним засобом марки «ВАЗ-21099» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Інших доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, посадовою особою до протоколу не додано.

Згідно зі ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього документами, тобто доказами.

Разом з тим, досліджені судом докази у цій справі є сумнівними, оскільки вони не випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, докази, надані на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є суперечливими, нечіткими та неузгодженими між собою, а тому його вина не доведена у встановленому законом порядку.

В правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення , за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов;язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, під час судового розгляду судом здійснено запити до Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації з метою організації проведення службової перевірки щодо наявності протиріч у написанні прізвища особи, стосовної якої складено Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 90 від 16 травня 2021 року, який виданий Василівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування».

За вказаним зверненням суду Департаментом було організовано службову комісійну перевірку якості проведення медичного огляду стану ст`яніння ОСОБА_3 .

Та за результатами вказаної перевірки в межах компетенції уповноваженими особами встановлено, що при проведення 16.05.2021 року в КНП «Василівська БЛІЛ медичного закладу с метою виявлення алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння ОСОБА_3 висновок «Алкогольне сп`яніння « винесено недостатньо обґрунтовано, встановлені порушення вимог чинного законодавства з ведення медичної документації.

В обґрунтування своїх висновків комісії зазначає, що в акті медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_3 від 16.05.2021 року № 90 лікарем ОСОБА_7 вказано, що обстежуваний «вживав 0,5 л пива», проте, не вказаний час вживання, зафіксовано слабкий запах алкоголю з ротової порожнини. Поряд з цим,' не відображено будь-яких клінічних ознак та проявів сп`яніння (порушення з боку психічної, неврологічної та рухової сфери, вегетативно - судинні реакції). При дослідженні видихуваного повітря приладом електродіагностичним «Алкофор 105» визначено вміст етанолу в концентрації 0,25%о, повторне дослідження видихуваного повітря через 20 хвилин не проводилося. Лабораторні дослідження біологічних середовищ ОСОБА_3 з кількісного визначення етанолу також не проводилися. За результатами проведеного медичного огляду ОСОБА_3 було винесено висновок «Алкогольне сп`яніння».

За даними спеціальної літератури вміст ендогенного алкоголю, знаходиться у межах 0,008%о - 0,3%о (в залежності від застосованого метода дослідження). Визначення концентрація алкоголю нижче 0,3%о в біологічних середовищах організму не може достовірно свідчити про факт вживання алкоголю та наявності стану алкогольного сп`яніння. Перевищення в організмі ендогенного рівня етанолу при відсутності чіткої клінічної картини алкогольного сп`яніння може спостерігатися при вживанні незначних доз алкоголю, або, як залишкові прояви після зникнення вираженої симптоматики у фазі елімінації.

Отримані від обстежуваного при проведенні медичного огляду дані про вживання алкоголю, наявність запаху алкоголю з ротової порожнини, але, при цьому відсутність клінічної картини сп`яніння, концентрація етанолу у видихуваному повітрі у кількості 0,25%о, відсутність додаткових обстежень дозволяють розцінити його стан як встановлений факт вживання алкоголю, але достатніх підстав для винесення висновку про наявність алкогольного сп`яніння на час обстеження не вбачається.

При оформленні медичної документації при проведенні медичного огляду ОСОБА_3 записи в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння зроблені українською мовою у відповідності з вимогами чинного законодавства, Прізвище обстежуваного написано вірно. Проте, акт медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_3 від 16.05.2021 року № 90 лікарем ОСОБА_7 заповнений російською мовою та, відповідно, у висновку до акту прізвище написано з помилками.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 та діє зі змінами та доповненнями на даний час.

Частиною 5 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, доданий до матеріалів даної справи Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.05.2021 року №90 суддя до уваги не приймає, оскільки такий огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вищезазначених вимог законодавства та вказує на недійсність результатів такого огляду.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року) зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події за складеним відносно ОСОБА_3 протоколом про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладених обставин та досліджених матеріалів, вважаю вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, недоведеною, у зв`язку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, згідно якого всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на користь такої особи та з урахуванням викладених обставин, а також досліджених матеріалів, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного правопорушення, а тому провадження стосовно останнього підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 130 ч.1, 247 п.1, 251, 256, 276-280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подаються до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО