Справа № 336/5794/21
Провадження 3/336/2382/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2021 р. м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Савеленко О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонер, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив :
19 липня 2021 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією № 381 від 16 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Також, 19 липня 2021 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією № 380 від 19 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2021 року зазначені справи були об`єднані в одне провадження.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з коруцією № 281 від 16 липня 2021 року, ОСОБА_1 під час звільнення з посади начальника електротехнічної служби військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, відповідно до абз.1 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» впродовж 20 робочих днів, а саме до 24.07.2020 року був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням) за період з 01.01.2020 по 25.06.2020, тобто день звільнення. Проте, було встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію особи, яка припиняє виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями, (01.01.2020 до 25.06.2020) а саме, 28.04.2021 року, що є порушенням вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 380 від 16 липня 2021 року, ОСОБА_1 перебуваючи з 13.02.2014 року до 25.06.2020 року на посаді начальника електротехнічної служби військової частини НОМЕР_2 , відповідно до ч.1 примітки до ст. 172-6 КУпАП, п.п.г, п.1, ч.1, ст.3, с ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Після звільнення з посади, ОСОБА_1 зобов`язаний був до 01.04.2021 року подати декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за період 2020 року. Проте було встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію, а саме 28.04.2021 року, що є порушенням вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину визнав за обставинами, викладеними в протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, щиро розкаявся.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні, фактично підтверджується наступним: роздруківкою відомостей з офіційного сайту Єдиного державного реєстру декларацій щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларацій; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» визначено поняття суб`єкта декларування, це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
В свою чергу, п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 вищезазначеного Закону визначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.
Таким чином, ОСОБА_1 є особою, на яку поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» та суб`єктом декларування.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
25 червня 2020 року в ОСОБА_1 припинено повноваження начальника електротехнічної служби військової частини НОМЕР_1 ЗСУ
Роз`ясненням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 13.02.2020 № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» передбачено один із типів декларацій суб`єкта декларування:
- декларація суб`єкта декларування, який припиняє відповідну діяльність (декларація перед звільненням) - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Декларація «перед звільненням» охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування.
Виходячи з аналізу зазначених правових норм ОСОБА_1 подавши декларацію «перед звільненням» 28 квітня 2021 року порушив строк подання зазначеної декларації.
Окрім цього, роз`ясненням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 03.02.2021 № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» передбачено один із типів декларацій суб`єкта декларування:
- декларація особи, яка припинила діяльність (декларація «після звільнення») декларація, яка подається відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація. Відлік строку подачі декларації «після звільнення» починається з 00 годин 00 хвилин 01 січня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність.
Тому, ОСОБА_1 також подавши декларацію «після звільнення» 28 квітня 2021 року порушив строк подання зазначеної декларації.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, оскільки займав посаду начальника електротехнічної служби військової частини НОМЕР_1 ЗСУ та був особою, на яку поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» та суб`єктом декларування відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».
Згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП .
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 34 КУпАП визнається щире розкаяння.
Обставин, що обтяжують її відповідальність, відповідно до ст. 35 КУпАП - не встановлено.
Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
З огляду на характер скоєного, особу правопорушника, ступінь його вини, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу у мінімальному розмірі на користь держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи, що кожне з двох адміністративних правопорушень, за які ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, кваліфікуються за однією й тією ж нормою ч.1 ст. 172-6 КУпАП, остаточне стягнення застосовується в межах даної статті.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню 454 грн. судового збору на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7-10, ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 245, 247, 252, 280, 294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.172-60 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень в дохід держави (Отримувач - ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Номер рахунку (IBAN) UA5008479, Код класифікації доходів бюджету - 21081100, призначення платежу - адміністративні штрафи та інші санкції)
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення судовий збір).
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та бути оскаржена протягом десяти днів з дня прийняття постанови до Запорізького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч.2 ст.308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.А. Савеленко

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік