ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 липня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 липня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого оператором АЗС, проживаючого в АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з постановою районного суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21 червня 2021 року о 19 год. 40 хв. керував транспортним засобом марки «Java», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Головній в с. Маршинці Чернівецького району Чернівецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини та почервонінням обличчя, в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду від 20 липня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Вважає вказану постану такою, що прийнята з грубим порушенням діючого законодавства, оскільки суд формально підійшов до вивчення і дослідження обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному,

неупередженому розгляду справи та з`ясуванню усіх фактичних обставин справи, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення про накладення на нього адміністративного стягнення.

Апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутні жодні належні, допустимі,

ЄУНСС: 720/1288/21

Провадження: №33/822/413/21 Головуючий у І інстанції: Ляху Г.О.

Категорія: ч. 1 ст. 130КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

докази на підтвердження обставин вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 21 червня 2021 року спочатку він був зупинений працівниками поліції близько 18 години за керування мотоциклом «Java», д.н.з. НОМЕР_1 без мотошолому. У працівників поліції, у зв`язку з відсутністю у нього реєстраційного документу на вказаний мотоцикл, виникли підозри щодо законності походження та використання ним даного транспортного засобу, тому було вказано на наявність підстав та необхідність затримання даного мотоциклу з подальшим поміщенням його на арешт-майданчик. Вказане спровокувало словесну суперечку, під час якої один із працівників поліції висловив припущення щодо перебування його у стані алкогольного сп`яніння. При цьому працівники поліції вимагали у нього неправомірну вигоду у розмірі 10000 грн. У зв`язку з тим, що він не зміг знайти вказану суму, приблизно через годину часу його знову було зупинено працівниками патрульної поліції, однак вже в іншому складі екіпажу. Тому, під тиском штучно створених співробітниками патрульної поліції обставин, він змушений був фактично себе оговорити, вказавши, що вживав цього дня пиво у кількості 0,33 л.

Звертає увагу суду, що працівники поліції не здійснювали безперервно відеозапис нагрудними відеокамерами, періодично виключали їх.

На думку апелянта, зафіксовані на відеокамеру події не відповідають фактичним обставин даної справи, тобто його зупинці, часу, обстановці, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозаписи із зафіксованими обставинами, які мали місце під час першої його зупинки працівниками поліції.

Посилається і на те, що дата, час, зафіксовані на відеофайлах, не відповідають відомостям, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення №451365 від 21 червня 2021 року, та часовими показникам на протязі, яких здійснювалося документування правопорушень.

Зауважує, що вказаному судом першої інстанції не надано жодного значення, проігнорувавши існування обставин, які ставлять під сумнів законність та правомірність дій співробітників патрульної поліції.

Крім того, апелянт вважає, що дії суду першої інстанції, які полягають у витребуванні в період судового розгляду довідки з відділення поліції №6 (Новоселиця) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області про причини технічної невідповідності даних про дату та час фіксації обставин правопорушення, суперечать вимогам законодавства та Європейській судовій практиці.

ОСОБА_1 та його адвокат Гакман М.Ю. в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, хоча належним чином були сповіщені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення судового розгляду в суд не подавали.

Однак, неявка вказаних осіб у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також доводи ОСОБА_1 , викладені в його апеляційній скарзі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку повністю доведено протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з патрульного транспортного засобу і відповідають фактичним обставинам справи, та підтверджуються зібраними у справі й дослідженими в судовому засіданні належними доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Так, дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 451365 від 21 червня 2021 року (а.с.1) свідчать про те, що 21 червня 2021 року о 19 год. 40 хв. по вул. Головній в с. Маршинці водій ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Java», д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та камер з патрульного автомобіля (а.с.7), з яких вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт вживання ним спиртних напоїв, однак відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі.

Крім того, з досліджених відеозаписів, видно, що працівниками поліції, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, проводився постійний, безперервний запис події, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1), а саме з моменту фіксування факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , включаючи відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, та до складення щодо нього адміністративних матеріалів.

Всі обставини, які мають значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правової оцінки цього доказу, який є достовірним, належним та допустимим.

В сукупності зазначені докази підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, які тягнуть за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про наявність розбіжностей в даті та часі вчинення адміністративного правопорушення, який зазначений в протоколі та на відео з бодікамер працівників поліції, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вказане не впливає на встановлення наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку є беззаперечним.

Апеляційний суд, при цьому, погоджується і з думкою суду першої інстанції, що такі розбіжності викликані технічною обставиною, а тому даний факт не вплинув на суть прийнятого судом обґрунтованого та законного рішення по справі.

Також, як вбачається з даних відеозаписів, працівниками поліції було надано ОСОБА_1 для ознайомлення та підпису складені відносно нього адміністративні матеріали, більш того, йому було їх оголошено вголос разом із зазначенням дати і часу вчинення ним адміністративного правопорушення. Жодних зауважень останній до вказаного не заявляв.

Неспроможними є доводи апеляційної скарги й про те, що на відеозаписах зафіксовані інші події, які нібито відбувалися раніше «під час першої зупинки» працівниками поліції, оскільки апелянтом не надано жодних належних доказів цьому.

Більш того, вказане не знайшло свого підтвердження і під час дослідження наявних відеозаписів, а саме відеофайлу «відео з бодікамери 1», де на 04 хвилині 35 секунд зафіксовано в руках ОСОБА_1 мобільний телефон, на якому вказано час - 19 год. 45 хв., який по хронології подій збігається із часовими показниками, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №451365 від 21 червня 2021 року.

Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони мають суб`єктивний та загальний характер, й спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Таким чином, вважаю що районний суд всебічно, повно і об`єктивно з`ясував вказані обставини справи, та вирішив її в точній відповідності з законом.

Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його не встановлено.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду підпис В.П. Потоцький

Виготовлено з автоматизованої

системи документообігу суду:

суддя Чернівецького

апеляційного суду (В.П. Потоцький)

(19.08.2021р. дата засвідчення копії)