Код суду 233 № 233/2691/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Сітнікова Т.Б., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ГУ ДФС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи - підприємця, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права відповідно до ст.ст. 10, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2021 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 0230 від 10 червня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , вчинив порушення порядку проведення господарської діяльності без державної реєстрації у якості суб`єкта господарської діяльності та отримання відповідного дозволу (ліцензії), а саме: 10 червня 2021 року об 11 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 з торгівельного павільйону здійснював реалізацію тютюнових виробів, а також лікеро-горілчаних виробів без дозвільних документів, таким чином порушив ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва в обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв і тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95 (ВР зі змінами та доповненнями), також вимоги ЗУ «Про ліцензування виробів господарської діяльності від 02 березня 2015 року № 222-VIII (зі змінами та доповненнями), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив закрити матеріали справи за відсутністю складу правопорушення, оскільки не доведено факту здійснення ним господарської діяльності без ліцензії.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи і надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивну сторону, суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тобто не визначено в чому саме, в яких діях полягало порушення ОСОБА_1 конкретних правил щодо провадження господарської діяльності, без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з ст. 3 ГК України господарська діяльність це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, є підприємництвом, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями).

За приписами ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності.

Проте, з досліджених матеріалів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що до протоколу не додано будь-яких належних і достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, який систематично, на свій власний ризик здійснюючи реалізацію товарів з метою отримання прибутку займався підприємницькою, господарською діяльністю (тобто не підтверджено факту провадження господарської діяльності), а саме такі дії передбачає об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів, в порушення вимог ст.251 КУпАП, взагалі не вбачається: факту продажу тютюнових та лікеро-горілчаних виробів (а саме: не встановлено особу, яка була свідком, та яка придбала ці вироби, не відібрано пояснення у вказаної особи, яка б підтверджувала факт торгівлі виробами; суду не надано фіскальних документів (чеків, квитанцій, тощо) на підтвердження торгівлі даними виробами, що унеможливлює з`ясування обставин здійснення господарської діяльності); періоду здійснення такої діяльності, її тривалості, регулярності; отримання прибутку з цієї діяльності, оскільки санкція статті передбачає конфіскацію грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої; а також доказів того, що ОСОБА_1 не отримував ліцензії на продаж тютюнових виробів.

Факт наявності в кіоску тютюнових виробів сам по собі не може свідчити про його реалізацію.

Окрім того, з фабули протоколу та з інших матеріалів, наданих суду, не вбачається, що вчинені ОСОБА_1 дії є регулярними та систематичними. Матеріали взагалі не містять жодних доказів, які б свідчили про тривалість такої діяльності.

Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

В даному випадку, за наслідками розгляду матеріалів стосовно ОСОБА_1 наявність такого сумніву дійсно має місце.

Враховуючи вищезазначене, в діях ОСОБА_1 відсутня обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП об`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, з урахуванням відсутності об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Дана обставина сама по собі виключає наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу.

Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання щодо вилучених речей і документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП підлягають поверненню володільцеві вилучені речі (50 позицій), перелік яких зазначений в додатку до протоколу про адміністративне правопорушення №0230 від 10 червня 2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 264, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені речі (тютюнові вироби, 46 позицій; лікеро-горілчані вироби, 4 позиції), відповідно до додатку до протоколу про адміністративне правопорушення № 0230 від 10 червня 2021 року, які зберігаються відповідно до квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 0230 (виданої т.в.о. начальника четвертого відділу Управління оперативного забезпечення зон проведення АТО ГУ ДФС у Донецькій області Тисленок О.) (номер книги і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення порядковий номер 271) повернути за належністю законному володільцю / ОСОБА_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Т.Б. Сітніков