Справа № 555/475/21
Номер провадження 3/555/302/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Старовецької Ю.В.

за участю:

секретаря - Горирорієвої В.М.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Оніщука С.П.,

представника потерпілої адвоката Бортюка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від відділення поліції №4 Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст.173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.03.2021 року 24.01.2021 року о 17 годині ОСОБА_1 перебував по вулиці Шевченка в с.Городище та влаштував сварку з ОСОБА_2 , під час якої ображав нецензурними словами та влаштував бійку.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.173 КУпАП.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не визнав та вказав, що між ним та потерпілою і її чоловіком тривалий час існують напружені стосунки, він вважає, що потерпіла розкидає отруту з метою потравити його кіз. 24.01.2021 року він не вчиняв щодо потерпілої ОСОБА_2 жодних протиправних дій, не ображав її нецензурними словами і не наносив їй тілесних ушкоджень, пояснення потерпілої є неправдивими і надані суду з мотивів неприязних стосунків.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 24.01.2021 року вона прийшла до новобудови в с.Городище і хотіла зайти до свого господарства, проте біля хвіртки стояли кози, яких утримує ОСОБА_1 . Вона звернулась до нього з вимогою, щоб він їх забрав, на що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповів: «Іди сюди». Коли вона підійшла до нього, він схопив її рукою за обличчя та повалив на землю, потім ногою притискав її до землі та ображав нецензурною лайкою, їй вдалося вирватись, після чого до них підійшов брат ОСОБА_1 . ОСОБА_1 і його забрав. Після цих подій вона викликала працівників поліції.

Свідок ОСОБА_1 суду пояснив, що 24.01.2021 року його брат ОСОБА_1 не вчиняв щодо ОСОБА_2 протиправних дій, він її не ображав нецензурною лайкою і не вчиняв з нею бійку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №20, який був долучений під час судового розгляду представником потерпілої, у ОСОБА_2 були виявлені садна лівої виличної ділянки, правої виличної ділянки та правої щоки, синець кута лівої щелепи, які утворились від дії щонайменше двохразової дії тупих предметів приблизно за добу до моменту огляду. Отримані ОСОБА_2 ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких.

Судово-медичний експерт ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що на підставі постанови дізнавача відділення поліції №4 Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області ним було проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_2 . За результатами опитування та огляду особи ним було констатовано наявність у ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень, що зафіксовано у його висновку. При цьому обов`язкове фотографування особи, щодо якої проводиться експертиза, чинним законодавством не передбачене.

В судове засідання також викликався ДОП Коваль В.П., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, інспектор Дмитрук О.В., який відбирав пояснення у ОСОБА_2 , проте вказані особи в судове засідання не прибули.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Оніщук С.П. вказав на необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Захисник зазначає, що відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 протиправних дій щодо ОСОБА_2 . Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, проте до протоколу про адміністративне правопорушення було долучено лише письмові пояснення потерпілої та рапорт. При цьому пояснення потерпілої не мають для суду будь-якої переваги над поясненнями ОСОБА_1 , який заперечує факт вчинення правопорушення. Подія інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення мала місце 24.01.2021 року, проте в порушенням вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення було складено 11.03.2021 року, з матеріалів справи не вбачається жодних дій працівників поліції, що були б спрямовані на встановлення обставин подій 24.01.2021 року. Висновок судово-медичної експертизи, який вказує на наявність у потерпілої легких тілесних ушкоджень, не є доказам їх спричинення саме ОСОБА_1 .

Представник потерпілої адвокат Боротюк О.О. вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена належними доказами, а саме, показаннями потерпілої ОСОБА_2 , яка прямо вказала на особу, яка вчинила щодо неї протиправні дії, та висновком судово-медичної експертизи, які не були спростовані в судовому засіданні. А тому вважає, що провадження у справі має бути закрите на підставі ст.38 КУпАП у зв`язку із закінчення строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, прийшов до наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення ДОП Ковалем В.П. долучені наступні докази:

-- письмові пояснення ОСОБА_2 ;

-- рапорт ДОП Коваля В.П. про те, що ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень відповідно до ст.63 Конституції України.

В судовому засіданні потерпіла вказала, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та заподіяв їй тілесні ушкодження.

ОСОБА_1 заперечив вчинення зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення дій щодо ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_1 пояснив, що у його присутності ОСОБА_1 жодних протиправних дій щодо ОСОБА_2 не вчиняв.

Судом встановлено, що в межах кримінального провадження №0000022 від 25.01.2021 року, яке згодом було закрите, було проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_2 , за результатами якої у особи були виявлені тілесні ушкодження.

Суд погоджується із стороною захисту, що вказаний висновок, хоч і підтверджує факт наявності у потерпілої тілесних ушкоджень, однак не може бути розцінений як доказ, який прямо або опосередковано підтверджує винуватість ОСОБА_1 у їх спричиненні.

Суд зазначає, що жоден доказ немає наперед встановленої сили і оцінюється судом у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, а тому пояснення потерпілої не мають перегваги над поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду представлено не було.

Крім того, суд звертає увагу на те, що диспозиція статті 173 КУпАП України передбачає, що об`єктивну сторону адміністративного правопорушення - дрібне хуліганство становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Проте, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому не зазначено і не розкрито наслідки порушення громадського порядку і спокою громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією статті 173 КпАП України, як обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення.

У справі "Малофєєва проти Росії" Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таки чином суд приходить до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства не доведені поза розумним сумнівом сукупністю належних і допустимих доказів, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 245,251,ст.247, ст.280 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд.

Повний текст постанови виготовлено 16.08.2021 року.

Суддя Березнівського

районного суду Старовецька Ю. В.