Справа № 136/1337/21
провадження №3/136/561/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В.., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій обл., про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 25.06.2021 о 19:45 год., по вул. Космонавтів, с. Стара Прилука, Вінницький р-н, Вінницька обл., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SKODA OCTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголь з ротової порожнини. На місці зупинки проводився огляд за допомогою приладу «Alcotest Drager» та з`ясовано, що вміст алкоголю 0,90 %, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, проте подав заяву, в якій просив провадження в справі закрити, посилаючись на недоведеність факту керування саме ним транспортним засобом та перебування його в стані алкогольного сп`яніння, вказуючи, що звинувачення, які йому було висунуто працівниками поліції він категорично заперечував, підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ні на місці ні в медичному закладі не було, а огляду, на який він погодився проводився із грубим порушенням вимог закону, він був проведений без свідків та без проведення безперервної відео фіксації.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи було додано :

- протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №242074, відповідно до якого викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке кваліфіковано особою, що склала протокол за ч.1 ст.130 КУпАП;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який не містить дати та часу його складання, в якому зазначено, що огляд проводився за допомогою приладу «Драгер», проба позитивна 0,90 проміле;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного сп`яніння від 25.06.2021 о 19:47 год., де вказано ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, запах алкоголю, що огляд не проводився;

- роздруківка приладу Драгер, особа ОСОБА_1 , проба позитивна 0,90 проміле, датовано 25.06.2021;

- диск CD.

Дослідивши матеріали справи та диск доданий до матеріалів справи, суд встановив, що CD диск доданий поліцейським до протоколу не містить жодних відеофайлів, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення наявне посилання про проведення відео фіксації. В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відсутні дата його складання та відомості про свідків в присутності яких він складався. До протоколу додано також направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, де міститься запис, засвідчений підписом працівника поліції, що він доставив особу на огляд в заклад охорони здоров`я. У протоколі про адміністративне правопорушення міститься пояснення ОСОБА_1 : «не пив», що вказує на заперечення особою, що притягується до адміністративною відповідальності факту вживання алкогольних напоїв.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.. 266 КУпАП Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Тобто діюче законодавство вказує на те, що особа може бути направлена на огляд в заклад охорони здоров`я, лише у випадках відмови від огляду на місці зупинки, або незгоди з його результатами.

Суд вважає, що наявність відповідного направлення, яке додане до протоколу і де міститься запис, засвідчений підписом працівника поліції, що він доставив особу на огляд в заклад охорони здоров`я, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, які містяться в протоколі, спростовують згоду ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння і доводять його твердження про те, що він розписувався про згоду з показниками алкотестера «Драгер», однак заперечував перебування в стані алкогольного сп`яніння. В іншому випадку, за наявності згоди особи, що притягується до адміністративної відповідальності з результатами огляду на стан сп`яніння, що проводився на місці зупинки поліцейським, дії поліцейського щодо видачі направлення та доставляння особи до медичного закладу позбавлені логіки і можливості їх розуміння в контексті відповідного правового регулювання.

У той же час висновку лікаря, в якому б було зафіксовано перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння до протоколу не долучено, що позбавляє суд можливості вважати дану обставину доведеною.

Також не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто виконував функції водія.

Зокрема, відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Єдиним доказом, який зібраний в установленому законом порядку керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є протокол про адміністративне правопорушення, який сам по собі за відсутності інших належних та допустимих доказів не може бути достатнім доказом вказаних обставин.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та змінювати фабулу інкримінованого особі правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, аналізуючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що висунуте ОСОБА_1 обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджено належними та допустимими доказами, відтак є недоведеним, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 221, 247, 251, 252, 276, 283, 284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.В. Шпортун