Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8560/20 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є.
Категорія ч.2 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Крижанівського В.П. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Крижанівського В.П. на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 05 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 05 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 05 жовтня 2020р. в 22 год. 35 хв. в м. Житомирі, по вул. Київське шосе, поблизу будинку №62, керував автомобілем Land Cruiser номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, відчувався запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покрову. Огляд для встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 пройшов на місці зупинки транспортного засобу, яким він керував за допомогою газоаналізатора «Drager», результат тестування 2.77 проміле.

Правопорушення вчинив повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнення за даною статтею до адміністративної відповідальності.

На прийняте судом рішення захисник Крижанівський В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 05 січня 2021 року постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки позбавила можливості останнього під час розгляду в суді першої інстанції зокрема надати свої пояснення, надати докази, заявити клопотання. Крім того обставини досліджені неповно, а висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальної. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, однак жодних даних про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи матеріали не містять.

Посилається на те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, підпис у протоколі навпроти графи, повідомлений, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Корольовському районному суді м. Житомира відсутній, самого протоколу ОСОБА_1 не отримував, підписи його відсутні.

Вказує, що незрозуміло яким чином судом направлялася судова повістка ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 від 12.10.2020 на 04.12.2020, адже в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи про те, що вона взагалі направлялася. Більше того суд не з зрозумілих причин перерву в судовому засіданні оголосив аж на 2 місяці.

Зазначає, що судом здійснено виклик ОСОБА_1 на 04.12.2020 року, та того ж числа виніс ухвалу про привід останнього в судове засідання на 24.12.2020. Однак підстав застосування такого роду заходів забезпечення як привід до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не має, адже ч.2 ст.268 КУпАП передбачає вичерпний перелік осіб до яких привід може бути застосований і статті 130 КУпАП там не має.

Разом з тим зазначає, що на підставі постанов суду від 04.12.2020 року та 24.12.2020 про приводи ОСОБА_1 на 24.12.2020, 05.01.2021 виконувались в призначений день судового засідання та не виконані з підстав зазначених в рапортах працівників поліції.

Посилається на те, що суд не виконав вимоги КУпАП та безпідставно розглянув адміністративну справу у відсутність ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист.

Зазначив, що зі слів ОСОБА_1 , 05.10.2020 року він взагалі не керував транспортним засобом.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, його згоду з показниками, які були висвітлені на приладі Драгер, та відмову від проходження такого огляду в найближчому медичному закладі, відсутні також підстави такого проведення, а саме не підтверджено в чому саме полягала неадекватна поведінка, як відбувалась зміна забарвлення шкіряного покриву, що ставить під сумнів законність огляду за участі ОСОБА_1 відповідно до положень вказаної інструкції Інструкції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Зазначає, що в протоколі серії ДПР18 № 016001 в графі до протоколу додаються зазначено відео з боді камери, але в матеріалах справи такий запис відсутній.

Вказує, що протокол містить додаткові визначення, тобто має виправлення, розбіжності, що суперечить приписами п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 р.

Посилається на те, що суд фактично встановив вину ОСОБА_1 на підставі лише протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням у зв`язку з чим, протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

Зазначає, що строк на оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021 року пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, оскільки на оголошенні самого рішення він не був присутній, а отримав він її лише 16.02.2021 року.

В судовому засіданні захисник Крижанівський В.П. апеляційну скаргу підтримав з викладених в ній мотивів, просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення захисника Крижанівського В.П., дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи адвоката Крижанівського В.П. стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що адвокату Крижанівському В.П. слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката Крижанівського В.П. щодо порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП щодо забезпечення його участі в розгляді справи в суді першої інстанції та неповідомлення належним чином про час та місце розгляду справи, то вони знайшли свої підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Так відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку про те, що суд першої інстанції зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався.

Так справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції 08.10.2020 року, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу справи(а.с.12).

Судом першої інстанції 12 жовтня 2020 року направлено судову повістку на адресу АДРЕСА_1 , про те, що розгляд справи призначений на 04.12.2020, однак в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи про її отримання ОСОБА_1 (а.с.13) чи повернення у зв`язку з неврученням.

В подальшому суд першої інстанції своїми постановами від 04.12.2020 року та 24.12.2020 застосував до ОСОБА_1 приводи, однак вказані приводи виконані не були. В рапортах працівники поліції зазначили, що приводи не можливо виконати в зв`язку з тим, що двері ніхто не відкрив та сусіди також не відкрили двері. При цьому на вищевказану адресу судові повістки на вказані дати направлені у відповідності до положень ст. 277-2 КУпАП не були.

Апеляційний суд зазначає, що в суду першої інстанції відсутні дані про отримання ОСОБА_1 повістки до суду для прийняття участі в розгляді протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП щодо нього. Тому стверджувати про те, що він належним чином та в порядку, передбаченому законом, був повідомлений про розгляд справи щодо нього в суді, і судом було застосовано усі можливі заході для належного повідомлення правопорушника, а також наявні дані про те, що останній недобросовісно користувався своїми правами та ухилявся від отримання повісток, підстав немає.

З урахуванням наведеного, оскільки постанова суду прийнята без дотримання вимог ст.ст. 277-2, 268 КУпАП, вона не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

При цьому, скасувавши постанову суду з процесуальних підстав та розглянувши справу по суті заново, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, визначених в протоколі, доведена дослідженими в ході апеляційного розгляду справи, і доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення в його діях, порушення процедури його огляду на стан сп`яніння, свого підтвердження не знайшли.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи з зазначених положень, апеляційний суд приходить до наступного.

Пунктом 2.9А ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення повторно, протягом року, будь-якого з порушень передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії постанови Корольовського районного суду міста Житомира від 26 грудня 2019 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення передбачене санкцією вказаною статті ( а.с.9).

Так апеляційним судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №016001 від 05.10.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 05 жовтня 2020р. в 22 год. 35 хв. в м. Житомирі, по вул. Київське шосе, поблизу будинку №62, керував автомобілем Land Cruiser номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, відчувався запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покрову. Огляд для встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 пройшов на місці зупинки транспортного засобу, яким він керував за допомогою газоаналізатора «Drager», результат тестування 2,77 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП рядовим поліції Ляшуком І.Г., складений у присутності особи, яка притягається до відповідальності (а.с.1).

Посилання апелянта на те, що протокол містить виправлення, що суперечить приписами п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 р., апеляційний суд вважає, що зазначені виправлення не є такими, що спростовують обставини викладені в протоколі.

При цьому зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Обставини, встановлені у протоколі, відповідають диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП, яка встановлює відповідальність за вчинення повторно, протягом року, будь-якого з порушень передбачених частиною першою цієї статті.

Також, апеляційний суд, враховуючи приписи ст.251 КУпАП, звертає увагу на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вбачається, що вони були запрошені в якості свідків для засвідчення факту проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу драгер, на що останній погодився. Результат показав 2,77 проміле з яким ОСОБА_1 погодився (а.с.7-8).

Відповідно до результатів проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 7510 від 05.10.2020 року, результат тесту 2,77 проміле, будь яких заперечень не зазначав (а.с.4).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат тесту 2,77 проміле з чим ОСОБА_1 погодився та проставив свій підпис, будь яких заперечень, чи незгоду з результатом тестування останній не зазначав (а.с.5).

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 взагалі не керував транспортним засобом є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а саме копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3242498 від 05.10.2020року за порушення водієм ОСОБА_1 п.2.3 ПДР (ч.5ст.125 КУпАП), яка останнім не оскаржувалася та є чинною(а.с.3).

Посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, його згоду з показниками, які були висвітлені на приладі Драгер, та відмову від проходження такого огляду в найближчому медичному закладі, відсутні визнаються апеляційним судом безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, в тому числі наявним в матеріалах роздруківкою чек - тесту приладу «Драгер 7510» від 05.10.2020 року, результат тесту 2,77 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат тесту 2,77 проміле, з яким останній погодився та проставив свій підпис, показами свідків.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, а саме повторно, протягом року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, доведена поза розумним сумнівом, і доводи апеляційної скарги зазначений висновок не спростовують.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами, а апеляційні доводи щодо суті правопорушення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_1 дане правопорушення вчинено 05 жовтня 2020р., і станом на 07.04.2021року - дату постановлення апеляційним судом даного рішення, строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, закінчилися, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику Крижанівському В.П. строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Крижанівського В.П. задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 05.01.2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, провадження по справі закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: