ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/3355/20 Головуючий в 1 інст. Громова І.Б.
Провадження № 33/807/241/21 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за його апеляційною скаргою на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 21 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, 2 листопада 2020 року о 13 год. 45 хв. знаходячись в Запорізькому районі Запорізької області у с. Григорівка, на перехресті вул. Новоселів, не маючи при собі документів посвідчуючих особу, чим порушив вимоги п.п.2 п. 10 Постанови КМУ 641 від 22 липня 2020 року, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити на підстав п.п. 1, 6 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що справа була розглянута без його участі, оскільки він з 25 грудня 2020 року по 28 грудня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради. Після виписки перебував вдома у зв`язку із запровадженням посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2.

Зауважує, що про притягнення його до адміністративної відповідальності він дізнався після того, як зателефонував до суду дізнатися причину надіслання йому судової повістки про виклик на 21 грудня 2020 року, отриманої ким-то з його родичів під час його знаходження на лікуванні.

Вказує, що постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 №641» пункти 10, 15, 17-46-4 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» втратили чинність.

Зауважує, що зі змісту матеріалів справи та аналізу вищевказаних положень, зокрема, постанови КМУ від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» встановлено, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції інкримінований йому п.п. 2 п. 10 Постанови КМУ від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236.

Також апелянт зазначає, що матеріалами справи не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки метою запровадження правила носіння при собі документів, що посвідчують особу було можливість ідентифікації особи. Протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено, відповідно співробітниками Запорізького відділення поліції ДВП ГУНП в Запорізькій області особу правопорушника було встановлено.

Крім того, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Виходячи із змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що не був присутній у суді першої інстанції, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні, копію оскаржуваної постанови отримав 23 лютого 2021 року, після його звернення до суду із заявою від 19 лютого 2021 року.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні першої інстанції, а постанову про адміністративне правопорушення отримав лише 23 лютого 2021 року, тобто вже після спливу строку апеляційного оскарження (а.с. 19).

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

У судовому засіданні апеляційного ОСОБА_1 підтримав подану ним апеляційну скаргу, зазначив, що в день складання протоколу знаходився вдома, посварився с невісткою, яка викликала поліцію, останні приїхали, посадили його в автомобіль та він гадав, що їде у райвідділ. Проте працівники поліції вивезли його в с. Григорівку, склали якісь документи, які він підписав не ознайомившись із ними. Після цього дали йому 10 грн. на маршрутне таксі та поїхали, а він повернувся додому. Потім знаходився на лікуванні в лікарні, а коли його виписали, невістка повідомила йому, про те що на його ім`я надходили повістки. Коли дізнався про винесену постанову звернувся до Центру надання правової допомоги, там допомогли йому подати апеляційну скаргу. Вказав, що на цей час через стан здоров`я не працює, існує за рахунок пенсії матері.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №282305 від 2 листопада 2020 року вбачається, що 2 листопада 2020 року о 13 год. 45 хв. ОСОБА_1 знаходячись у Запорізькій області, Запорізький район, с. Григорівка, перебував на вул. Новоселів, буд. 4 не маючи при собі документів, посвідчуючих особу, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 10 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (а.с.1).

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, оскільки останнім були порушені вимоги п.п. 2 п. 10 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів».

Статтею 44-3 КУпАП (в редакція Закону, яка діяла на час вчинення інкримінованого особі адміністративного правопорушення) було передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП має бланкетний характер, оскільки відсилає до нормативних актів, які спрямовані на захист населення від інфекційних хвороб, зокрема запобігають поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом.

Визнаючи винним ОСОБА_2 суд першої інстанції в своїй постанові послався на Постанову Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року.

Натомість Постанова Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року в частині п. 10 втратила чинність відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 9 грудня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 94 Конституції України, закони стають обов`язковими та набувають законної сили негайно після офіційного прийняття й опублікування тексту закону, якщо інше не передбачено самим законом. При цьому, набуття законом чинності означає, що із цього моменту ним повинні керуватися, виконувати його й дотримуватися всі юридичні та фізичні особи. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше. Тому втрата законом чинності означає, що з цього моменту він не може застосовуватися.

Враховуючи викладене, із постанови суду першої інстанції вбачається, що вона була винесена 21 грудня 2020 року, тобто в той час, коли притягнення особи до адміністративної відповідальності за п.п. 2 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року втратив чинність, а тому доводи апелянта з приводу цього є вмотивованими та такими, що відповідають дійсності.

Відтак, ОСОБА_2 було визнано винуватим у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм в редакції нормативного акту, яка не діяла станом на час розгляду справи в суді, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 21 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 21 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП скасувати, провадження по адміністративній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/3355/20