Справа №: 716/1496/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2021 року суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Сірик І.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Чернівецького районного управління поліції №3 (м.Заставна) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ№ 603049 згідно якого, 19.05.2021 року о 13 год. 30 хв., було виявлено гр. ОСОБА_1 , який перебував в с.Звенячин по вул. Головній, без документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, чим порушив п.п.2 п.3 постанови КМУ №104 від 09.12.року 2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення не надав, передбаченим законодавством правом на правову допомогу не скористався, у зв`язку з чим вважаю за можливе розглянути справу за його відсутності.

Крім того в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03 вказано:... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( Aleksandr Shevchenko v. Ukraine). заява №8371/02, п.27, рішення від 26.04.2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003 року.

Дослідивши письмові матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.44-3КУпАП адміністративну відповідальність передбачено за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, диспозиція ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як того вимагає ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та деталізовані у постанові Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року рішеннями органів місцевого самоврядування.

Як було встановлено судом, більш детально конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину, визначені постановою КМУ №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 19.05.2021 року о 13 год. 30 хв., було виявлено гр. ОСОБА_1 , який перебував в с.Звенячин по вул. Головній, без документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, чим порушив п.п.2 п.3 постанови КМУ №104 від 09.12.року 2020 року.

До протоколу додано рапорт поліцейського та постанова КМУ від 09.12.2020 року №1236.

Проте рапорт поліцейського не може вважатись належним та допустимим доказом у даній справі. Аналогічну позицію висловив у своїй постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а Верховний суд, згідно якої в п.53 зазначено, що «рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень...».

Інші докази на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 був учасником подій, що мали місце 19.05.2021 року о 13 год. 30 хв. в с.Звенячин по вул. Головній в матеріалах справи відсутні. Фотознімок, на якому зображений чоловік без дати коли була зроблена світлина.

Також, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції використали та вказали персональні дані згідно бази ІПНП «Армор», однак, відповідно до пункту 1 частини 1статті 13 Закону України «Про Єдиний Державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012No 5492-VI зі змінами та доповненнями (Відомості Верховної Ради, 2014, No 36, ст.1190):

Документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну, тимчасове посвідчення громадянина України, Документами, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус є, посвідчення водія, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, картка мігранта, посвідчення біженця, проїзний документ біженця.

Перелік документів, які посвідчують особу, передбачених пунктами 1, 2 частини 1статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

А отже , особу правопорушника не встановлено належним чином та матеріали не містять будь- яких документів, відповідно до яких було встановлено особу, на яку складено протокол.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не вправі самостійно збирати докази.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки дії ОСОБА_1 зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.44-3,247 п. 1,283,284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підстав п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Сірик І.С.