Справа № 756/8547/21
Номер провадження № 3/756/4809/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренка А. А.,

за участі секретаря судового засідання Рекеди С. С.,

захисника Кравченка Р. Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

11.04.2021 о 10:50 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - легковим автомобілем марки «ВАЗ», моделі «21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Богатирська, у районі будинку № 26-а. Після зупинки в ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідність обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в лікаря нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», яка розташована за адресою: Київ, вул. Петра Запорожця, 20, на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився.

Отже, ОСОБА_1 учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

До даних висновків суд дійшов з наступних підстав.

У судовому засіданні захисник Кравченко Р. Ю. заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки його підзахисний не перебував в стані наркотичного сп`яніння. Крім того захисник зазначив, що працівниками поліції ОСОБА_1 не був направлений на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що є порушенням Інструкції. Також з відеозапису, на думку захисника, убачається, що працівниками поліції в порушення вимог п. 2-4 Інструкції ознаки наркотичного сп`яніння не встановлювалися, мотиви згідно з якими поліцейські дійшли висновку про наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . Дійсно був факт виявлення засобів схожих на наркотичні у особи, яка перебувала у легковому автомобілі в якості пасажира, але працівники поліції без жодних мотивувань запропонували саме ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, захисником було зазначено, що наявні докази в матеріалах адміністративної справи щодо ОСОБА_1 є недопустимими та ґрунтуються на припущеннях, що суперечить ст. 62 Конституції України, у зв`язку з чим просить провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки наркотичні засоби не вживав.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак надав письмові пояснення з яких видно, що 11.04.2021, близько 10:50 год. керував транспортним засобом - легковим автомобілем марки «ВАЗ», моделі «21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 рухався по автодорозі Р69 в напрямку м. Вишгород зі сторони м. Києва. Від`їхавши від м. Києва близько 2 км, був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, оскільки не користувався ременями безпеки. Під час розмови з працівниками поліції у ОСОБА_2 було знайдено наркотичні засоби, після чого запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на зо останній відмовився.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши письмові поясненням та матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При цьому, відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Згідно з п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №138537 від 11.04.2021, 11.04.2021 о 10:50 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - легковим автомобілем марки «ВАЗ», моделі «21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Богатирська, у районі будинку № 26-а. Після зупинки в ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідність обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в лікаря нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», яка розташована за адресою: Київ, вул. Петра Запорожця, 20, на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився.

Обставини, які викладені в протоколі про адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений у судовому засіданні.

Так, з наведеного відеозапису вбачається, що 11.04.2021 працівниками поліції було зупинено транспортний засіб, легковий автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням особи, яку ідентифіковано як ОСОБА_1 , а також складення щодо нього протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку з його відмовою від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку. Також, на запитання працівників поліції ОСОБА_1 відповів, що нещодавно вживав наркотичні засоби шляхом куріння, а саме дні три-чотири тому.

Суд ураховує, що працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, проте ОСОБА_1 відмовився. Саме таку відмову суд і оцінює як умисні, цілеспрямовані дії на ухилення від проходження медичного огляду, і які не пов`язані з іншими обставинами.

Крім того в наданих письмових поясненнях ОСОБА_1 , щодо подій та подальшої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не було вказано підстави такої відмови.

Крім цього, ОСОБА_1 має посвідчення водія та проходив підготовку в автошколі за для його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на водія, є знання Правил дорожнього руху. Також слід узяти до уваги, що відповідно до ст. 17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 не може посилатися на те, що він не знав про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Варто зазначити, що 16.02.2021 Верховною радою України прийнято закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №2695, яким редакція ч. 2 ст. 266 КУпАП змінена наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку суду, словосполучення в законі «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Отже, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису, а тому суд відмовляє у визнанні результату проходження медичного огляду на стан сп`яніння, неналежним доказом. Слід також зазначити, що закон, яким є КУпАП, має вищу юридичну силу ніж Інструкція № 1452/735 і в яку ще не внесені зміни в зв`язку з внесенням змін до ст. 266 КУпАП. При цьому, положення Інструкції № 1452/735 наразі суперечать положенням ст. 266 КУаАП, а отже і не підлягають застосуванню в цій частині. Звісно, Інструкція № 1452/735 була розроблена з метою впровадження та конкретизації дій працівників поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння, тобто тих, які були в ст. 266 КУпАП до внесення змін. Але, на думку суду, наразі положення ст. 266 КУпАП є достатньо чіткими, та не потребують додаткового закріплення в інструкції для застосування, оскільки порядок використання нагрудних засобів фіксації працівників поліції є діючим та не скасованим.

Крім того, захисник та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, посилались на те, що на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився на краю проїзної частини автодороги біля відбійника, жодних будівель, споруд чи інших об`єктів інфраструктури не вбачається, проте в протоколі вказана адреса м. Київ, вул. Богатирська, буд. 26-а. Тож захисник звертає увагу, що вказане місце скоєння правопорушення зазначене в протоколі не відповідає обставинам справи про адміністративне правопорушення та не підтверджується жодними доказами, а отже справа не може розглядатися в Оболонському районному суді міста Києва, як така, що не підсудна останньому.

Але слід зазначити, що інспектори під час несення служби користуються планшетами, якими підтримується функція GPS, яка автоматично встановлює найближчу точку координат, що не підлягає окремому доказуванню. А отже вказані доводи захисника суд відхиляє.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що працівниками поліції не було складено письмове направлення водія на огляд до медичного закладу, що є порушенням вимог Інструкції. Проте, на думку суду, це порушення не може бути єдиною підставою для визнання доказів недопустимими та закриття провадження, бо надані матеріали справи, як і надані пояснення захисника та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у повному обсязі підтверджують факт пропонування працівниками поліції пройти саме огляд в медичному закладі, що за своїм змістом є направленням, а також підтверджено і відмову від проходження такого огляду.

Даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів не встановлено інших порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню винуватості ОСОБА_1 характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 124, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: IBAN 0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Оболон.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN) UА0026006; код класифікації доходів бюджету: 22030101 (суд.збір), найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (державна судова адміністрація України, 050), у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя А. А. Пономаренко