№336/2054/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює на посаді заступник голови районної адміністрації міської ради по Шевченківському району, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст.140 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №123264 від 15.03.2021 року, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою заступником голови Шевченківської РДА ЗМР по Шевченківському району порушив норми, правила і вимоги утримання ділянки, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме вулично-шляхової мережі, чим порушив п. 3.1.1 та п. 3.1.2 ДСТУ 3587-97, що спричинило завдання механічних пошкоджень автомобілю AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_1 . Транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , користуючись передбаченими ст. 63 Конституції України правами, відмовився надавати показання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до приписів статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, у тому числі, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КупАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути покладено на суд, адже це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол, надані такі докази: схема місця ДТП, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, фототаблиця та пояснення ОСОБА_2 .

Диспозиція статті, за якою ОСОБА_1 притягається до відповідальності, передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, з огляду на диспозицію цієї правової норми, можуть бути як громадяни, так і посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху.

Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил в сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.140 ч.4 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена, оскільки надані суду докази не дозволяють зробити висновків про те, що він є суб`єктом цього правопорушення, в матеріалах справи відсутня його посадова інструкція, з якої можливо було б визначити коло його службових обов`язків, із досліджених судом доказів не можливо встановити, якими діями чи бездіяльністю, що випливали б із посадових обов`язків ОСОБА_1 , були порушені правила, норми, стандарти щодо забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, а відтак посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, не доведено, чи знаходяться такі дії (бездіяльність) особи у причинному зв`язку із наслідками, що настали.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дослідженими у справі матеріалами не наведено достатніх та беззаперечних доказів вини ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285, 296 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Є.С. Боєв

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік