Справа № 569/4879/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Доля В.А., з участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Цуняка В.Й. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника управління територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ,- за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,
ВСТАНОВИВ :
Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення від 05 березня 2021 року серія ЛВР №22, складеного офіцером відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , 05.03.2021 року, о 18 год. 10 хв., полковник ОСОБА_1 , перебував на території військової частини НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_2 ) в позаслужбовий час з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 під час розгляду справи свою винуватість у вказаному правопорушенні не визнав, та пояснив, що 05.03.2021р. о 18.10 год. за наказом генерал-майора був затриманий на території в/ч НОМЕР_1 представниками ВСП та доставлений для освідування до КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР (м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 17). У зв`язку з тим, що у вказаному закладі грубо порушувались вимоги протиепідемічних заходів проти коронавірусу, а саме маскового режиму, а також з`ясувавши, що його освідування проводить фельдшер, а не лікар, відмовився від проходження такого освідування, при цьому наголошуючи, що йому не забезпечено безпеку від зараження коронавірусом.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Цуняк В.Й. просив провадження в справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 05.03.2021р. він був присутній на нараді в полковника ОСОБА_1 , яка розпочалась о 17:30 хв., вказав, що ознак сп`яніння у нього не було.
Свідок ОСОБА_4 вказав, що 05.03.2021 р. о 17:30 була нарада у ОСОБА_1 , яка закінчилась близько 18:00 на той момент він не перебував в стані сп`яніння.
Свідок ОСОБА_5 вказав, що 05.03.2021 р. був черговим офіцером, та спілкувався з ОСОБА_1 до 18:10 на доповіді. Зовнішніх ознак сп`яніння у нього не було.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків, суд приходить до наступного висновку.
Диспозиція статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до частини 3 вказаної статті, дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Таким чином, диспозиції вказаної статті передбачає самостійні окремі склади правопорушення, а саме: (1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, (2) поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, (3) або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, (4) а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Як слідує із вищевказаного протоколу, ОСОБА_1 інкримінується саме поява на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.
Будь-яких доказів на підтвердження зазначених у протоколі про військове адміністративне правопорушення обставин, а саме появу ОСОБА_1 на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння, у даному протоколі не зазначено, і матеріали справи таких доказів не містять.
Так, у протоколі не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були наявні у ОСОБА_1 (такими могли бути: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці).
Як слідує із пояснень ОСОБА_1 , за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, він в стані алкогольного сп`яніння не перебував, і з показань допитань під час розгляду справи свідки слідує, що останній 05.03.2021 у період часу 17:30 до 18:10 жодних ознак алкогольного сп`яніння не мав.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до норм ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 6 цієї ж Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Як слідує із змісту ст. 172-20 КУпАП, відповідальність наступає, також за відмову військовослужбовцями від проходження огляду на стан сп`яніння.
В порушення ст. 256 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було сформульовано суть адміністративного правопорушення, адже витяг №583 із журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.03.2021р., засвідчує відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.
Разом з тим, вказаний протокол не містить відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
Суд враховує позицію ЄСПЛ, викладених в його рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», де зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.
Згідно Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 КУпАП, затверджені Наказом Служби зовнішньої розвідки України 14 серпня 2018 року №300, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018р. за №1018/32470), з яких слідує, що у разі відмови військовослужбовця від проходження освідування, уповноважена посадова особа складає протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП (відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння) (абз.3-4, п. 7, розділ 2).
Аналізуючи доводи сторони захисту, щодо правомірності відмови ОСОБА_1 від освідування по причині того, що огляд проводив фельдшер, а не лікар, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1.7 наказу Міністерства охорони здоров`я СРСР від 08.09.1988р. №694 «Про заходи з подальшого вдосконалення медичного освідування для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння» та пункту 2 Тимчасової інструкції про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння, затвердженої Міністерством охорони здоров`я СРСР від 01.09.1988 року №06-14/33-14, медичний огляд для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння робиться в спеціалізованих кабінетах наркологічних диспансерів (відділень) лікарями психіатрами-наркологами або в лікувально-профілактичних установах лікарями психіатрами-наркологами і лікарями інших спеціальностей, що пройшли підготовку.
У сільській місцевості за відсутності лікаря, як виняток,допускається проведення медичного огляду фельдшерами, які пройшли спеціальну підготовку.
Застосовність вищевказаних нормативних документів на сьогоднішній день, підтверджується правовим висновком Верховного Суду, у постанові від 25 липня 2018 року по справі №333/5649/16-ц, провадження №61-15634св18.
Крім того, аналогічні вимоги зазначені в абз.2 п.6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858, де зазначено, що огляд на стан сп`яніння провидться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Отже, дії ОСОБА_1 по відмові в огляді на стан сп`яніння фельдшером ОСОБА_6 заслуговують на увагу, оскільки як слідує із Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 78), затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я від 29.03.2002р. №117, погодженого із Міністерством праці та соціальної політики України, - фельдшер не є лікарем, а у КЗ РОЦПЗН огляд лікарем йому не пропонувався.
З урахуванням викладеного, а саме за відсутності у протоколі про адміністративне правопорушення сформульованої суті адміністративного правопорушення (щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та яких саме), що відмова від огляду на стан сп`яніння зафіксована фельдшером у медичному закладі, а не лікарем, а проведення огляду лікарем останньому не пропонувався, з урахуванням показань вище наведених свідків, суд прийшов до висновку, що доказів, які, відповідно до ст. 251 КУпАП, беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, а відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП , суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі відносно ОСОБА_1 ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду.

Суддя В.А. Доля