Справа № 168/283/21
Провадження № 3/168/161/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року смт Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області, у складі:

головуючого судді Назарука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Таксюк О.С.,

розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 (смт Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любохини Старовижівського р-ну Волинської обл., зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 17 липня 2000 року Старовижівським РВ УМВС України у Волинській області, до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП протягом року не притягався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 10 квітня 2021 року о 10 год. 47 хв. керував транспортним засобом, а саме скутером марки «HONDA DIO», номерний знак відсутній, по вул. 17-го Вересня в селі Любохини Ковельського (Старовижівського) району Волинської області з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, подав заяву, в якій просив судове засідання проводити за його відсутності, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, просив розстрочити сплату штрафу на рік, оскільки не зможе в п`ятнадцятиденний строк сплатити всю суму штрафу в зв`язку з скрутним матеріальним становищем, долучити до матеріалів справи довідку про доходи.

Беручи до уваги заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім повного визнання вини самим правопорушником, його вина у вчиненні вказаного правопорушення в повному обсязі доводиться матеріалами справи.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за недотримання вимог зазначеного пункту правил дорожнього руху, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

За змістом частини першої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.

Пунктами 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом пункту 6 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 7 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз наведених положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що законодавством чітко визначено порядок і послідовність дій поліцейського при проведенні огляду на стан сп`яніння і підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №484565 від 10 квітня 2021 року ОСОБА_1 10 квітня 2021 року о 10 год. 47 хв. керував скутером марки «HONDA DIO», номерний знак відсутній, по вул. 17-го Вересня в селі Любохини Ковельського (Старовижівського) району Волинської області з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота) та відмовився у встановленому порядку пройти огляд на стан сп`яніння, в присутності двох свідків: ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_3 , чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Аналіз матеріалів справи та досліджених у судовому засіданні доказів дає підстави для висновку, що при складанні протоколу та оформленні інших документів поліцейським було дотримано вимог КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 7 листопада 2015 року, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Об`єктивно вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім його письмових пояснень, встановлених у судовому засіданні, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №484565 від 10 квітня 2021 року (а.с.3), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №003 і №004 (а.с.7) та іншими матеріалами справи.

За таких обставин, у відповідності до статті 252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП. Його вина є цілком доведеною на підставі наявних у матеріалах справи доказах, які повністю узгоджуються між собою.

Таким чином, суддя дійшов висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , які виразилися у відмові особи, яка керує транспортним засобом (водія), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Жодних розумних сумнівів щодо належності та допустимості наявних в матеріалах справи доказів у судді немає, будь-яких клопотань з цього приводу ОСОБА_1 не заявляв.

Згідно з інформацією, яка зазначена у довідці виданій відділенням поліцейської діяльності №1 (смт Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області відповідно до інформаційного порталу Національної поліції України «ІТС ІПНП» гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП не притягався. (а.с.6)

Згідно довідки виданої відповідно до бази НАІС відділенням поліцейської діяльності №1 (смт Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_1 посвідчення водія не отримував. (а.с.5)

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, є щире розкаяння винного.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом враховуються фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, який є пенсіонером, ступінь його вини.

З огляду на вказане та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суддя дійшов висновку, щодо ОСОБА_1 відповідно до санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Згідно частини 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується у подвійному розмірі штраф.

Разом з тим, суд враховує обставини, які були встановлені в судовому засіданні, а саме ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, визнав свою вину у вчиненому, є пенсіонером.

Частиною 2 статті 301 КУпАП передбачено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким чином, КУпАП передбачає право суду застосувати відстрочку виконання постанови, за наявності для цього підстав, в тому числі щодо стягнення штрафу, але не визначає порядку і строків застосування такої відстрочки. Положення про відстрочку виконання постанови до одного місяця застосовуються виключно до стягнень, відмінних від штрафу.

Хоча за національним законодавством існує чітке розмежування між адміністративною і кримінальною відповідальністю, норми КУпАП так само як і Кримінального кодексу України мають каральний характер, і санкції у виді штрафів за деякі адміністративні правопорушення навіть перевищують розміри штрафів за злочини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції у її кримінальній частині на осіб, які обвинувачуються у вчиненні адміністративних правопорушень («Лучанінова проти України», «Гурепка проти України»). Таких же висновків дотримується комітет ООН з прав людини при застосуванні статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Нормами частини 4 статті 53 Кримінального кодексу України передбачено право суду розстрочити сплату штрафу до одного року з урахуванням майнового стану особи.

Як відстрочка так і розстрочка виконання штрафу мають на меті дотримання розумної пропорційності між накладеним стягненням і конкретним становищем особи, щоб таке стягнення не було завідомо надмірним тягарем, і було можливим до виконання.

Суд враховує, що сума штрафу за частиною 1 статті 130 КУпАП у вказаному конкретному випадку для особи, яка притягається до відповідальності є значною, оскільки судом встановлено, що таке стягнення буде завідомо надмірним тягарем для ОСОБА_1 , а тому унеможливить належне його виконання.

Таким чином, оскільки положення КУпАП передбачають право суду застосувати розстрочку виконання постанови у виді штрафу, відсутність деталізації порядку і строку її застосування не можуть нівелювати право на розстрочку виконання загалом, і тому суд вважає справедливим врахувати майновий стан особи і застосувати розстрочку виконання постанови у справі в частині стягнення штрафу строком на один рік.

Тому, зважаючи на клопотання ОСОБА_1 з проханням розстрочити виплату штрафу з огляду на те, що він не працює, а сума штрафу є значною і не має змоги одразу сплатити всю суму штрафу, вважаю за можливе розстрочити сплату штрафу на 12 місяців шляхом сплати ним щомісячних платежів.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, на основі статті 40-1 КУпАП, у відповідності пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі частини 7 статті 283 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню 454 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.9, 23, 33, 34, 35, 40-1, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суд

П Р И Й Н Я В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Штраф слід сплатити за реквізитами: отримувач ГУК у Волинська обл./Волинська обл. (ТГ с. Дубечне) 21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 38009371, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0003504, код класифікації доходів бюджету 21081100, «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Відповідно до частини 1 статті 307, частини 2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Розстрочити виконання постанови в частині стягнення штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, на строк дванадцять місяців рівними частинами по 1 417 грн (одна тисяча чотириста сімнадцять) грн щомісячно, починаючи з 17 серпня 2021 року, встановивши наступний графік погашення заборгованості: до кожного 17 числа чергового місяця, тобто до 17 червня 2022 року включно.

Строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення у виді штрафу рахувати протягом трьох місяців, з моменту закінчення строку встановленої розстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, який слід сплатити за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, «Судовий збір (Державна судова адміністрація України 050)»

Строк звернення постанови до виконання становить три місяці з дати винесення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Назарук