ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 березня 2021 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Чернівецької області, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. на користь держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 30.01.2021 року о 23 год. 29 хв., в м. Чернівці по вул. Фастівська, 30Б, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, вважає дану постанову суду незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що визнаючи його винним, суддя взяв як підставу: протокол про адміністративне правопорушення від 31.01.2021 року, письмові пояснення, відеозаписи та інші матеріали справи, однак при цьому суддя взагалі не надав належної обґрунтованої оцінки його доводам та захисника Маніліча І.Д., викладеним у запереченні на протокол про адміністративне правопорушення.

ЄУНСС №725/573/21 Головуючий у І інстанції: Нестеренко Є.В.

Провадження №33/822/162/21 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Стверджує, що процедура направлення його для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду були грубо порушені поліцейською роти №1 взводу №1 БУПП в Чернівецькій області Сафхол І.О., а тому повинні бути визнані недійсними.

У своїх запереченнях наданих районному суду він стверджував, що жодних ознак алкогольного сп`яніння у нього не було, оскільки 30.01.2021 року алкоголь не вживав. Однак зазначеним доводам суддя належної правової оцінки не надав.

Зазначає, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння (відмова від огляду) проведений поліцейською з грубими порушеннями вимог ч.2 ст. 266 КУпАП та п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а тому згідно ч.5 ст. 266 КУпАП - є недійсним.

А отже, зібрані поліцейськими докази є недопустимими та неналежними доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вислухавши його пояснення та доводи захисника Маніліча І.Д., які прохали скасувати постанову районного суду й закрити провадження за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Заперечення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку, ОСОБА_1 був вірно визнаний винуватим саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що повністю підтверджується дослідженими доказами, яким районний суд дав вірну юридичну оцінку.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Так, винуватість ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №027818 від 31 січня 2021 року, з якого вбачається, що останній 30 січня 2021 року о 23 год. 29 хв. по вул. Фастівській в м. Чернівці, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння обличчя, пройти огляд на місці або в лікаря-нарколога на стан алкогольного сп`яніння, водій відмовився у присутності двох свідків, у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Також, згідно протоколу, у ОСОБА_1 було тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 .

Крім того, викладені в ньому обставини були засвідчені підписами двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Будь-яких заперечень чи зауважень саме до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав, протокол власноручно підписав.

Відповідно до розділу І п.6. Інструкції №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Такий огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом, встановлено, що перш, ніж скласти відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, останньому було запропоновано провести огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився, про що містяться записи в акті огляду.

Крім того, ОСОБА_1 було надано направлення на огляд в ЧОНД з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи будь якого іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак він також відмовився пройти таке обстеження, в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що засвідчено підписами останніх.

Факт такої відмови, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння, підтверджується не лише протоколом про адміністративне правопорушення, який було складено в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджено їх підписами, а також відібраними до протоколу поясненнями зазначених свідків, в яких останні вказали, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря-нарколога.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 в частині того, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України, оскільки він алкоголь не вживав, то вони не заслуговують на увагу суду та є нічим іншим, як способом уникнення відповідальності.

Слід звернути увагу на те, що 30 січня 2021 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого вчинив зіткнення з огорожею, після чого самовільно залишив місце ДТП до якого був причетний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10-а та п.12.1 Правил дорожнього руху України, про що також було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №022407 від 31 січня 2021 року, у зв`язку із чим було виявлено, що ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння обличчя.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав не довіряти наявним в матеріалах справи доказам немає, так як і поясненням свідків, оскільки останні є випадковими та не зацікавленими в результаті розгляду справи і висловлюють своє суб`єктивне бачення процесу.

Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , розуміючи протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (протягом 2-х годин з моменту виявлення такої підозри) з метою уникнення адміністративної відповідальності.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Таким чином, працівниками поліції проведено огляд у відповідності до ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, які не викликають сумнівів.

Районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта викладені в скарзі.

Крім того, неправомірні дії поліцейських, про які вказав в апеляційному суді ОСОБА_1 та його адвокат, ними оскаржені в законному порядку не були.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , як про те апелює останній - немає.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська