Справа № 594/495/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 березня 2021 року о 11.10 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в АДРЕСА_2 , вчинив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 та малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в адресу ОСОБА_2 нецензурної лайки, та погроз фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 та її малолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину у вчиненому не визнав і пояснив, що 25 березня 2021 року приїхав в с.Сапогів, Борщівського району Тернопільської області до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 разом із двома своїми товаришами та попросив ОСОБА_2 щоб вона зробила їм кави, на що вона погодилась. Разом з колегами випили на трьох 0,5 літра горілки. Колеги поїхали, а він залишився, однак ОСОБА_2 сказала йому, щоб він забирався геть. Він нікого не обзивав, а просто приліг на диван. Зазначив, що не проживає з ОСОБА_2 на протязі останніх дев`яти місяців. На даний час він проживає у с.Лосяч, а ОСОБА_2 проживає у їхньому спільному будинку в с.Сапогів.

Не зважаючи на невизнання своєї вини, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведено зібраними по справі доказами.

Так, під час розгляду справи потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 25 березня 2021 року ОСОБА_1 приїхав до неї в с.Сапогів Борщівського району разом з двома товаришами та попросив щоб вона дала їм закуску. Коли вона сказала йому щоб він їхав від неї, то ОСОБА_1 почав кричати, обзивати всіх нецензурною лайкою. Вона, а також її малолітні діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4 налякалися, а тому вона викликала поліцію.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена також даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №714218 від 25 березня 2021 року, рапортом помічника чергового відділення поліції №1 (м.Борщів) Бугери І.В. від 25 березня 2021 року.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У відповідності до п.3) ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 вищенаведеного Закону психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП та враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

Керуючись ст.ст.9,33,40-1,252,280, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя