Дата документу 17.08.2021
ЄУ № 942/1113/21
Провадження №3/942/413/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Чалий А.В., розглянувши матеріал, який надійшов з СРПП відділу поліції № 1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Новопсковському ЦКП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Новопсковського районного суду Луганської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 506578 від 29.07.2021 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зі змісту якого вбачається, що 29.07.2021 о 12 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 217030 д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Гагаріна та вул. Українська в смт. Новопсков, виїхав на перехрестя з другорядної дороги, позначеної дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу» та не надав перевагу у русі т/з Опель Омега під керуванням поліцейського СРПП ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, чим спричинив створення аварійної обстановки, а саме змусив водія Опель Омега різко змінити швидкість та напрямок руху. Своїми діями порушив п. 16.11, 2.3Д правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що правопорушення він не вчиняв, аварійної обстановки не створював, в матеріалах справи відсутні докази на доведення обставин, зазначених у протоколі. Наявні в матеріалах справи письмові пояснення відповідають дійсності лише ті, які написані його рукою. вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до такого.

Згідно вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 506578 від 29.07.2021 ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 29.07.2021 о 12 год. 50 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 217030 д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Гагаріна та вул. Українська в смт. Новопсков, виїхав на перехрестя з другорядної дороги та не надав перевагу у русі т/з Опель Омега під керуванням поліцейського СРПП ОСОБА_2 , чим спричинив створення аварійної обстановки та змусив водія Опель Омега різко змінити швидкість та напрямок руху.

При цьому до матеріалів справи не додано доказів того, що ОСОБА_1 спричинив створення аварійної обстановки, а саме змусив водія Опель Омега різко змінити швидкість та напрямок руху, порушивши п. 16.11, 2.3Д правил дорожнього руху.

При оформленні матеріалів даної справи, працівниками поліції не встановлено свідків події та не відібрано у них пояснення, не долучено будь-яких фото- чи відео доказів обставин викладених у протоколі.

Щодо наявного в матеріалах справи рапорту поліцейського СРПП відділу поліції №1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області Мальцева М.В., суд зазначає, що з огляду на правову позицію висловлену у постанові ВС від 20.05.2020 по справі №524/5741/16-а, рапорт працівника поліції, за відсутності інших належних доказів, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відтак, будь-яких доказівстворення аварійної обстановки ОСОБА_1 працівники поліції до матеріалів справи не долучили.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17).

Відповідно до ст. 1, 8 Конституції України, Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Правові системи містять доктрини, які допомагають судам уникнути несправедливості, яка могла б виникнути, якщо б правові норми застосовувалися суворо в кожному випадку, незалежно від того, наскільки незвичними є обставини.

Такою доктриною у правовій системі України і є практика ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Суд не може за умови наявності певної неповноти чи суперечностей, взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, оскільки зазначене становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (рішення у справі «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Таким чином, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність в матеріалах адміністративної справи належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого протиправного діяння, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 1, 8, 9, ч. 5 ст. 122, 245, 247, 251, 276-279, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя: А.В. Чалий