Справа №431/817/21
провадження 3/431/186/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Колядов В.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Старобільського РУП ГУНП в Луганській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Білокуракине Луганської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 фізичної особи-підприємця, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу серії ВАБ №123649 від 02.02.2021 року про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинила дії, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме: 01.02.2021 року о 12.00 годині в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення обстеження було виявлено невиконання вимог постанови головного лікаря України від 09.05.2020 року № 17, а саме абз. 3 п. 2 в закладі відсутній спиртовмісний антисептик, абз. 2 п. 8 відсутні паперові рушники, абз. 4 п. 8 відсутній дезінфікуючий засіб для вологого прибирання приміщень та поверхонь.

В судовому засіданні особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину не визнала, просила суд закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

У відповідності до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Стаття 43-3 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №123649 від 02.02.2021 року відсутнє посилання на такий акт законодавства.

Протокол про адміністративне правопорушення містить вказівку на порушення вимог постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року, без зазначення її назви.

Постановою Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року були затверджені Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суд вважає, що ця постанова Головного державного санітарного лікаря України не є актом законодавства в розумінні статей 57, 177 Конституції України, чи рішенням органу місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Водночас необхідно виходити з того, що рекомендації не можуть визначити обов`язки громадян, через те що вони містять характер порад, наставлення тощо.

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що ст. 44-3 КпАП не передбачає адміністративної відповідальності за порушення Постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року «Про затвердження Тимчасові рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Тобто, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказане правильне посилання на конкретну норму закону щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення вказівки на конкретну норму закону щодо дотримання вимог в умовах карантину, суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Конституції України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст.44-3 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,33,40-1,124,221,247,252,276,277,283,284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області в десятиденний строк з дня винесення.

Суддя В.Ю. Колядов