Справа № 206/3215/21
Провадження № 3/206/1375/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2021 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Плінська А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст.173-2, ст. 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В Самарський районний суд м. Дніпропетровська надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , які постановою судді були об`єднані в одне провадження.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №483334 зазначено, що 14.07.2021 року близько 23-20 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння вчинила сварку з бабусею ОСОБА_2 в ході якої вдарила її по руці, чим вчинила домашнє насильство фізичного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої особи.

Згідно протоколу серія ВАБ №483337 від 15.07.2021 року ОСОБА_1 14.07.2021 року близько 23-27 год. за адресою: АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння вчинила злісну непокору законній вимозі поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 3 ОСОБА_3 , яка виражалася у відмові особи у залишенні визначеного поліцейським місця на певний строк відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національну поліцію». Поводила себе зухвало, хапала за формений одяг, чинила опір при затриманні, чим вчинила злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції.

ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеною про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (в матеріалах справи міститься довідка про доставку смс-повідомлення) до суду не з`явилася. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляла. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Тому, враховуючи викладене, вважаю за можливе розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, у якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП суду надані: протоколи про адміністративне правопорушення серія ВАБ №483337 від 15.07.2021 року, серія ВАБ №483334 від 14.07.2021 року, рапорт, протокол затримання ОСОБА_1 , копія паспорта ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованих їй адміністративних правопорушень суду надано не було.

Проте самі по собі протоколи про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є доказами доведеності провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст.173-2, ст.185 КУпАП.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП не надано ні заяви, ні пояснень потерпілої щодо того, що відносно неї ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, як такі пояснення і не зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Тобто в матеріалах справи не має ніяких доказів, які б могли об`єктивно підтвердити провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Також із наявних матеріалів справи не можливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки відсутні докази, які б свідчили, що дії останньої носили злісний характер, як того вимагає диспозиція ст.185 КУпАП та крім того, що висування законного розпорядження співробітником поліції було обґрунтованим, оскільки факт підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП не знайшов свого підтвердження.

Положеннями п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, у ході дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2, ст.185 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Крім того, як зазначив Верховний суд у Постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284, 287, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.173-2, ст.185 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.В. Плінська