ПОСТАНОВА

іменем України

20 серпня 2021 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр-на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого різноробочим ТОВ «Екофуд», за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 035526 від 09 серпня 2021 року, складеного дільничним офіцером поліції Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області М.Вовчаком вбачається, що 10 червня 2021 року о 01 год ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме кричав, погрожував, також розбив вікно та пошкодив двері, чим було завдано шкоду психологічному здоров`ю.

Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши зібрані у справі письмові докази, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Під час розгляду справи суддею, ОСОБА_1 винним себе не визнав, пояснив, що не мав ключів щоб попасти додому, оскільки його сестра ОСОБА_3 зачинила будинок і не залишила ключів, а він не міг потрапити в будинок, в якому проживає. Сестри в цей час вдома не було, будинок був порожній.

Ці його доводи про відсутність в його діях складу вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення порушень закону, знайшли своє підтвердження в суді, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є, на думку суду, належним і допустимим доказом в розумінні ч.1 ст.251 КУпАП.

Як вбачається із рапорту чергового поліції, про те що ОСОБА_1 розбив вікно в будинку за місцем свого проживання і кричав при цьому, повідомив сусід, який побажав не афішувати свого прізвища.

З рапорту поліцейського СРПП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Яйчука Б.І. вбачається, що на момент вчинення вказаних дій власник будинку, в якому сталась подія і в якому проживає сам ОСОБА_1 - ОСОБА_4 перебувала в м.Київ, його сестра ОСОБА_2 тимчасово проживає у будинку бабусі.

Таким чином, на момент вчинення вказаних у протоколі дій, в будинку де проживає ОСОБА_1 нікого не було, а про його дії повідомив сусід.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Жодних даних про заподіяння вказаними діями ОСОБА_1 у вказаний в протоколі час психічному здоров`ю сестри, яка була відсутня у вказаному будинку, не здобуто.

Не здобуто також жодних даних, які б свідчили про умисел ОСОБА_1 на заподіяння шкоди такими діями її психічному здоров`ю.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.247, ст.284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя/-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області О.В. Лященко