Справа № 462/915/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2021 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює в ОСОБА_2 , на посаді вантажника, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

за ч.1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №106018 встановлено, що 15.02.2021 року о 23 год.46 хв. в м. Львів по вул. Городоцька, 355, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, несітйка хода, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Drager» та у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №106019 встановлено, що 15.02.2021 року о 23 год.46 хв. в м. Львів по вул. Городоцька, 355, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольору та спец сигналу не зупинився і в подальшому був виявлений працівниками поліції по вулиці Олесницького, 45 у місті Львові, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

У своїх письмових поясненнях, які надійшли до суду 18.03.2021 року, ОСОБА_1 зазначив, що 15.02.2021 року о 23:46 год. не знаходився за кермом тз Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , про що дав письмове пояснення поліцейським патруля, які зупинили його на пів дорозі вул. Олесницького за 200 м. від припаркованого ТЗ. Працівники патрульної поліції через мобільний додаток «Дія» з`ясували, що ТЗ зареєстрований на ОСОБА_1 та зробили висновок, що саме він був за кермом. Також він на місці зупинки написав пояснення, яке було долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

18.03.2021 року до суду надійшли пояснення ОСОБА_3 , яких він пояснив, що саме він 15.02.2021 року з 22.50 год. до 23.46 год знаходився за кермом ТЗ «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому права забув на роботі. Доїхавши до вулиці Олесницького вони разом з ОСОБА_1 пішли на зустріч з товаришами. По дорозі їх зупинив поліцейський патруль. Щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, хоча ОСОБА_3 пояснював, що за кермом знаходився він.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.04.2021 року справу № 462/915/21 за ч.1 ст. 130 КУпАП та справу № 462/942/21 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 об`єднано і постановлено розглядати в одному провадженні, присвоївши спільній справі 462/915/21 (провадження № 3/462/762/21).

У судовому засіданні ОСОБА_1 дав пояснення, аналогічні письмовим. Не заперечує, що був в стані алкогольного сп`яніння. Факт свого керування автомобілем заперечив. Наголосив, що транспортним засобом керував не він, а його друг ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) повідомив, що він із ОСОБА_1 разом працюють, у них робочі та дружні відносини. Пояснив, що 15.02.2021 року вони з ОСОБА_1 поверталися з роботи. Свідок був за кермом автомобіля. Додав, що не мав при собі документів, які підтверджують право на керування транспортним засобом. Вони побачили екіпаж поліції, однак, зі показань свідка, відразу не зрозуміли, що поліція слідує за ними. Після того, як вони зрозуміли цю обставину, вирішили зупинитися та припаркували автомобіль. Зазначив, що під час та після зупинки ними автомобіля, поліції не було. Відійшовши близько 200 метрів від автомобіля, їх зупинили патрульні та попросили пред`явити документи у зв`язку з карантином. Після чого склали два протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.112-2 КУпАП, полягає невиконанні водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом - ПДР) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У відповідності до п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Окрім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Виходячи із записів із нагрудних камер інспекторів поліції, які знаходяться на диску, долученому до матеріалів справи та оглянутому у судовому засіданні, ОСОБА_1 у час його зупинки знаходився поза автомобілем. Доказів іншого суду не надано.

Суд критично ставиться до рапорту інспектора поліції від 16.02.2021 року, як до належного доказу у справі. Рапортом встановлено, що екіпаж «Омега 651» вирішив прийти на допомогу екіпажу «Омега 253», який переслідував автомобіль «Volkswagen Golf», за адресою м.Львів, вулиця Сяйво, після чого було повідомлено, що даний автомобіль було втрачено з поля зору. Автомобіль було виявлено на вулиці Олесницького та зазначено в рапорті, що обидві особи були в стані сильного алкогольного сп`яніння. Однак, рапортом не встановлено, що це були за особи, хто з них перебував за кермом транспортного засобу.

Протоколом про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушення вчинено на вулиці Городоцька, 355 у місті Львові, однак жодних доказів, що саме вищезазначений автомобіль перебував в цей час на вказаній вулиці, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була за кермом цього ТЗ, суду не надано.

Суд зауважує, що в рапорті зазначено про переслідування автомобіля на вулиці Сяйво, а в протоколі по вулиці Городоцькій.

За наведених обставин, на думку суду, у справі відсутні належні та допустимі докази, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 15.02.2021 року о 23.46 год. по вулиці Городоцька, 355 у місті Львові.

На основі вищенаведеного, суд вважає, що недоведення факту керування особою транспортним засобом, не утворює складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП. Саме затримання особи поза транспортним засобом, яка факт керування заперечує, без належних доказів на підтвердження даної обставини, не доводить факт керування транспортним засобом, що становить об`єктивну сторону адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до постанови КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а у силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи,що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та додані до протоколу.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведених обставин, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 251, 283-285 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.С. Мруць