Провадження № 3/734/1235/21 Справа № 734/2531/21
ПОСТАНОВА

іменем України

12 серпня 2021 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бараненко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Козелець справу, що надійшла від заступника керівника Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Арутюняна М., про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця Київської області, м.. Сквира, місце служби: військова частина НОМЕР_2 , посада та військове звання: командир 4 навчального механізованого взводу викладач 5 навчальної механізованої роти 2 навчального механізованого батальйону, капітан, громадянин України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

в с т а н о в и в:
Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 27.03.2018 № 127, ОСОБА_1 призначено на посаду командира навчального механізованою взводу - викладача навчальної механізованої роти навчального механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_3 .

03 січня 2020 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 2 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира 2 роти забезпечення навчального процесу з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 .

На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на капітана ОСОБА_1 розповсюджуються дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст.ст. 17. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби в у мовах особливого періоду капітан ОСОБА_1 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Однак, 20 липня 2021 року о 08 год. 00 хв. капітан ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. І. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без поважних причин самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_2 , що дислокується у смт Десна Козелецького району Чернігівської області та до моменту самостійного повернення 29 липня 2021 року перебував за її межами.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби) без поважних причин тривалістю до 10 діб, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. До матеріалів справи додана заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність. З протоколом згоден та просить суд суворо не карати.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-11 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня скоєння правопорушення, а також з метою запобігання затягування розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище дій в повному обсязі зібраними по справі доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 20 від 04 серпня 2021 року /в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення капітана ОСОБА_1 /;

- письмовими поясненнями капітана ОСОБА_1 ;

- та іншими матеріалами справи.

Згідно з вимогами ст. 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, затвердженого Законом України 24 березня 1999 року, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно - правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Стаття 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зазначає, що військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Згідно з вимогами статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України 24 березня 1999 року, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-11 КУпАП адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Згідно з ч. 3 ст. 172-11 КУпАП адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про наявність в діях капітана ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує дані про особу капітана ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого, що він проходить військову службу, під час якої вчинив дане правопорушення, та вважає можливим застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 33, ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 коп. на користь держави.

Згідно з ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області С.М. Бараненко