Справа № 164/1136/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Невар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2021 року в Маневицький районний суд Волинської області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 036419 від 30 травня 2021 року ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом, який йому було встановлено згідно постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 9 листопада 2020 року, порушив встановлені обмеження, а саме: 30 травня 2021 року, біля 4 години 12 хвилин, був відсутній в будинку за місцем постійного проживання, чим порушив правила адміністративного нагляду, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, заперечив відносно притягнення його до адміністративної відповідальності. Стверджує, що 30 травня 2021 року він належним чином виконував обов`язки, які йому встановлено згідно постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 9 листопада 2020 року. В ніч з 29 на 30 травня 2021 року він постійно знаходився за місцем проживання. Працівники поліції до нього не приїжджали, будь-яких документів відносно нього не складали. Просив провадження по даній справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об?єктивних і суб?єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об?єкту; б) об?єктивної сторони; в) суб?єкту; г) суб?єктивної сторони.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв?язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У справі „Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов?язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, заперечується причетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 187 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

В матеріалах адміністративної справи, які досліджувались в судовому засіданні, належні та допустимі докази вчинення 30 травня 2021 року ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, відсутні та в ході розгляду справи суду не представлені.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Справа „Karelin v. Russia" від 20 вересня 2016 року). Оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення „поза розумним сумнівом", яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає встановленим, що під час розгляду справи в суді не знайшло підтвердження, що ОСОБА_1 30 травня 2021 року було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП, що йому інкримінується,а тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за це у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 187, 245, 247, 251, 279, 280, 283-285, 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя районного суду О.В. Невар