Справа № 408/1099/21-п
Провадження № 3/408/547/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Соболєв Є.О., розглянувши матеріал, що надійшов з відділу поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м Лисичанськ Луганської області, громадянки України, ФОП ОСОБА_2 , власник, іпн. НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 25.07.2021 серії ВАБ № 639576 йдеться (дослівно), що 25 липня 2021 року о 13 годині 39 хвилин по вул. Старобільська в с. Євсуг ОСОБА_1 не здійснила належний контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема, захисними масками, що закривають рота та ніс, а саме: продавець ОСОБА_3 перебувала на своєму робочому місці без вдягнутої захисної маски, що закриває рот та ніс, чим порушила пп. 14 п. 2 постанови КМУ 1236 від 09.12.2020.

Дані дії ОСОБА_1 працівниками поліції були кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнала, при цьому пояснила, що до неї приїхали робітники поліції та повідомили, що нею були порушені карантинні правила та склали протокол.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши адміністративний матеріал, вважаю необхідним зазначити таке.

Відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП наступає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція цієї статті за своїм змістом є бланкетною адміністративно правовою нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, згідно підпункту 9 пункту 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 (в редакції, що діяла на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення) на території України на період дії карантину запроваджувалися обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме заборонялася діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких, серед іншого, не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням.

Із даних вимог постанови йдеться, що для суб`єктів господарювання у випадку, якщо працівників не забезпечено засобами індивідуального захисту відповідальність наступала у вигляді негайної припинення їхньої діяльності.

Крім того, відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Статтею 8 цього ж Закону передбачено, що фінансування профілактичних і протиепідемічних заходів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, а у випадках, передбачених законом, - за рахунок коштів підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, а також коштів фізичних осіб.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Проте працівники поліції цих норм не дотрималися.

З протоколу про адміністративне правопорушення йдеться, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за нездійснення контролю за використанням засобів індивідуального захисту. Водночас, незважаючи на те, що ОСОБА_1 цей факт в суді заперечувала, у порушення вимог ст. 8 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на закон, який зобов`язує суб`єкта господарювання здійснювати цей контроль.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що станом на дату складання протоколу в пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 підпункт 14, на порушення якого посилаються працівники поліції, взагалі відсутній, крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що вказують на наявність необхідних ознак об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні як склад, так і подія вказаного правопорушення, тому провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ст. 247, ст. ст. 248, 252, 283, п. 3 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП через відсутність в її діях складу та події правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Є.О. Соболєв