П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 р. Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Макарчук С.М., розглянувши подання Кобеляцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження Полтавської області, м. Лубни, зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, інші дані суду не відомі,

від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення,

Встановив:

Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.02.2016 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

Від т.в.о. начальника Кобеляцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Ю. Рибалки на адресу суду надійшло подання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, оскільки місце перебування останнього неможливо встановити.

В поданні зазначається, що 03.03.2016 до Кобеляцького РВ КВІ надійшла постанова Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.02.2016, про накладення адміністративного стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт за ч. 1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 мешканця с. Григоро-Бригадирівка Кобеляцького району Полтавської області.

10.03.2016 ОСОБА_1 було направлено поштою виклик, за яким він не з`явився, направлено повторний виклик на 18.03.2016.

12.03.2016 на виконання п. 3.12 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, направлено запити до адресно-довідкового бюро Полтавської області.

21.03.2016 з Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт інспектора поліції про неможливість встановлення місця проживання ОСОБА_1 , оскільки виїхав із с. Григоро-Бригадирівка Кобеляцького району Полтавської області у невідомому напрямку.

12.04.2016 ОСОБА_1 з`явився до Кобеляцького РВ КВІ, його було ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення, попереджено про можливі наслідки порушення та ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді громадських робіт, про що відібрано довідку, отримане письмове пояснення та складено анкету. Також йому було видано на руки направлення до Григоро-Бригадирівської сільської ради та зобов`язано приступити до відбування громадських робіт не пізніше 14.04.2016.

15.04.2016, до Григоро-Бригадирівської сільської ради направлено запит про надання до Кобеляцького РВ КВІ матеріалів по залученню ОСОБА_1 до громадських робіт за постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.02.2016.

22.04.2016, з Григоро-Бригадирівської сільської ради надійшла інформація про те, що ОСОБА_1 з 14.04.2016, не з`явився до сільської ради і до виконання громадських робіт не приступив.

25.04.2016, було здійснено виїзд в с. Григоро-Бригадирівку Кобеляцького району з метою з`ясування обставин не виконання ОСОБА_1 постанови Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.02.2016. В ході даної перевірки, ОСОБА_1 за місцем проживання встановлено не було, зі слів мешканців села, яких було опитано з цього приводу, встановлено, що ОСОБА_1 з 18.04.2016 відсутній за місцем проживання і його місце перебування не відоме. Було складено відповідний акт.

20.09.2016 з Кобеляцького ВП ГУНП надійшла інформація про те, що ОСОБА_1 вчинив нове кримінальне правопорушення за ч. 3 ст.185 КК України, і відповідно до ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05.09.2016, відносно нього оголошено державний розшук.

16.01.2018, до Кобеляцького районного відділу з питань пробації, надійшов вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22.08.2017, який набрав законної сили 22.09.2017 відносно ОСОБА_1 , за яким його було засуджено на підставі ч.3 ст. 185, ст..71 КК України, до чотирьох років і одного місяця позбавлення волі.

Станом на 18.01.2018, ОСОБА_1 за постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.02.2016, не відпрацьовано 30 годин громадських робіт.

Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04.12.2018 в задоволенні подання Кобеляцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» про заміну ОСОБА_1 невідбутої частини адміністративного стягнення у виді громадських робіт штрафом, - відмовлено.

Згідно довідки Темнівської виправної колонії № 100 від 15.01.2021, після закінчення, 23.12.2020, строку покарання згідно вироку суду від 22.08.2017, ОСОБА_1 звільнився і вибув за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою йому було направлено виклик на 21.01.2021, на який він не з`явився до відділу пробації.

19.01.2021 надійшла довідка із Засульської сільської ради, що за вищевказаною адресою, ОСОБА_1 не проживає.

Згідно довідки Старостинського округу Грішньоплавнівської міської ради від 08.02.2021, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не проживає.

Також він не проживає і за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами перевірки Лубенського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області.

Станом на 15.02.2021, ОСОБА_1 за постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.02.2016, не відбуто 30 годин громадських робіт.

22.04.2021, постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області, повернуто подання Кобеляцького районного відділу пробації про заміну ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді громадських робіт штрафом, і зазначено, що відповідно до принципу верховенства права, давність виконання постанови судді про накладення адміністративного стягнення у виді громадських робіт в адміністративному праві не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком, якщо його не було виконано: 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі (яким є громадські роботи, згідно п.п.4 і 9 ст. 51, 56 КК України, п.п. 5-1 ч.1 ст. 24, ст. 30-1 КУпАП).

В зв`язку з цим, керуючись ст. 304 КУпАП, прохає вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.02.2016.

У судове засідання представник органу пробації не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду подання.

Судова повістка на ім`я ОСОБА_1 повернута суду у зв`язку із відсутністю адресата.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи № 14/2016, приходжу до наступного.

Постанова Кобеляцького районного суду від 18.02.2016 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності набрала чинності 29.02.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, по ОСОБА_1 був поставлений на облік Кобеляцького РВ КВІ 03.03.2016 на підставі постанови Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.02.2016, отримав направлення на виконання громадських робіт, але до відбування покарання не приступив, на неодноразові виклики до органу пробації не з`являвся, встановити місцезнаходження останнього не вдалося.

Положення КУпАП не містить поняття строків давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду, однак, гарантії Кримінального кодексу поширюються на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності, про що зазначено в рішенні Конституційний суд України від 11.10.2011 ( справа № 10-рп/2011), а тому в даному випадку можливо застосувати аналогію закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Згідно ч.3 зазначеної статті, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності, однак, гарантії Кримінального кодексу поширюються на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому в даному випадку можливо застосувати застосується аналогію закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Однак, відповідно до ч.3 зазначеної статті, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно ч.1 ст. 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Визначений у ч. 1ст. 303 КУпАП строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень загальний і не залежить від виду стягнення, яке було призначено правопорушнику. Сутність строку давності виконання відповідних постанов полягає в тому, що він є граничним періодом у часі, протягом якого мають бути вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 будучи обізнаним про накладене на нього постановою суду адміністративне стягнення, яку він не оскаржував, умисно ухилявся від відбування громадських робіт з 15.04.2016 до моменту його затримання 19.07.2017 та засудження вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22.08.2017, який набрав законної сили 22.09.2017, за яким ОСОБА_1 було засуджено на підставі ч.3 ст. 185, ст.71 КК України, до чотирьох років і одного місяця позбавлення волі.

Умисне ухилення ОСОБА_1 від відбування покарання у період з 15.04.2016 по 19.07.2017 переривало строк давності.

Таким чином, з 19.07.2017 перебіг давності є відновленим.

За довідкою Темнівської виправної колонії № 100 від 15.01.2021, ОСОБА_1 звільнився після закінчення 23.12.2020 строку покарання за вироком суду від 22.08.2017.

Відбування покарання у виді позбавлення волі об`єктивно унеможливлює відбування покарання у виді громадських робіт, а тому упродовж зазначеного періоду, який є більш тривалим, аніж означений строк давності, ухилення ОСОБА_1 від відбування покарання не може вважатися умисним.

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні з вказаним законодавством і судовою практикою, дають підстави вважати, що строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді громадських робіт повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили, тобто через 10 днів з дня її винесення та в усякому разі не перевищувати 2-х років.

Отже, подання підлягає задоволенню, оскільки неможливість відбуття ОСОБА_1 адміністративного стягнення була зумовлена незалежними від останнього причинами.

Керуючись ст. ст. 31-1, 304, 325-4 КУпАП, ст. 80 КК України,

Постановив:

Подання Кобеляцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 30 годин громадських робіт за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 лютого 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя