Справа № 578/176/21
провадження № 3/578/125/21
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2021 року смт Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП), права передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,

установила:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 09.02.2021 серії ДПР18 №212627, складеного поліцейським СРПП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП сержантом поліції Любивим Іваном Васильовичем, 30.01.2021 о 16 год. 53 хв. по вул. Пушкіна, буд. 2 в смт Краснопілля Сумської області водій громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шкода Октавія, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: бліда шкіра, тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло. Згідно Висновку лікаря № 38 водій керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.А Правил дорожнього руху України (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

25.02.2021 розгляд справи відкладався за заявою, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з залученням захисника до справи.

17.03.2021 розгляд справи відкладався за клопотаннями захисника - адвоката Осмоловського В`ячеслава Анатолійовича у зв`язку з неможливістю прибуття через зайнятість останнього в іншому судовому процесі (справа 591/3145/19, яка розглядається у Зарічному районному суді м. Суми).

У судове засідання 06.04.2021 прибули ОСОБА_1 та його захисник.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав усні пояснення про те, що йому не зрозуміло, яким чином протокол про адміністративне правопорушення був складений 09.02.2021, у той час як подія відбулась 30.01.2021. Наголосив, що не бачив, коли і де складався акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, про який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, вказав, що даного акту він не підписував. Окремо звертав увагу, що дані відеозапису з нагрудної камери, які додані працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджують обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому не заперечував проти Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 30.01.2021 лікарем КНП СОР «Обласний клінічний центр соціально небезпечних захворювань».

Адвокат Осмоловський В.А. у судовому засіданні 06.04.2021 та у клопотанні, яке надійшло через канцелярію суду 06.04.2021, просив закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, окрім іншого наголошував, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказував, що з матеріалів справи видно, що в порушення вищезазначених вимог КУпАП, подія, про яку йде мова в протоколі про адміністративне правопорушення, мала місце 30.01.2021, однак, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений лише 09.02.2021. Крім того наголошував, що з наявного у справі відеозапису вбачається, що 09.02.2021 ОСОБА_1 зупинив працівник поліції Рябуха С., який пред`явив Висновок лікаря, складений 30.01.2021, у якому було невірно вказано анкетні дані (ім`я) особи, а саме зазначено: ОСОБА_2 , а не ОСОБА_3 , та даний поліцейський повідомив ОСОБА_4 , що він буде складати відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП , розпочав процедуру складання протоколу, роз`яснивши особі його права за ст. 268 КУпАП, однак, в подальшому, більш ніж за 9 годин, вже інший працівник поліції ОСОБА_5 в присутності свідків, в приміщенні райвідділу, на підставі того ж висновку лікаря, де було вказано ім`я « ОСОБА_3 » склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також сторона захисту звертає увагу суду, що на момент інкримінованих дій, що зазначені в протоколі - 30.01.2021, диспозиція статті 130 КУпАП, взагалі не передбачала відповідальності за керування транспортними засобами в стані сп`яніння або відмову водія (саме транспортного засобу) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим сторона захисту вважає, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, громадянин ОСОБА_1 притягується до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП визначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП (у редакції, яка діяла на момент події правопорушення) вбачається, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння; при цьому такий огляд має відбуватись у присутності двох свідків.

Заборона керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, рівно як і протягом перебування такої особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплена у пункті 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 4 розділу І Інструкції визначені ознаки наркотичного сп`яніння серед яких: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пункт 12 розділу ІІ Інструкції передбачає, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому згідно з положеннями пункту 8 розділу ІІ даної Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

При розгляді справи встановлено, що до матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції не надано суду направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу для встановлення наявності наркотичного сп`яніння.

Натомість до справи доданий акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який відповідно до вимог Інструкції взагалі не складається при виявленні у водія ознак наркотичного сп`яніння, оскільки у такому випадку водій підлягає направленню безпосередньо до медичного закладу для виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до пунктів 16 та 17 розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

З наданого у якості доказу органом поліції висновку від 30.01.2021 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 для проведення медичного огляду був доставлений інспектором СРПП в с. Краснопілля ВП № 2 Сумського РУП майором Бахляком Р.В., у висновку відсутні докази повідомлення оглянутої особи про зміст висновку.

За змістом пункту 22 розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Суду не подано доказів дотримання вказаного пункту Інструкції, дотримання вимог якої є обов`язковим при проведенні огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та при оформленні результатів такого огляду.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №212627 від 09.02.2021; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.01.2021; відеозапис нагрудної камери.

У відповідності до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змістом статті 251 вказаного Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є одним із джерел доказів, передбачені статтею 256 КУпАП України, згідно з якою у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що у порушення вищезазначених вимог КУпАП, поліцейським протокол про адміністративне правопорушення складено 09 лютого 2021 року, у той час, як подія, яка стала підставою для складання цього протоколу відбувалася 30 січня 2021 року, пояснення у осіб, які вказані у якості свідків при складанні протоколу не відібрані.

Крім того матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у поліцейського були складнощі з виявленням особи, яка вчинила правопорушення, а так само, не зазначена інша причина вказаної різниці в часі між часом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення і часом складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Присутній у судовому засіданні ОСОБА_1 не зміг надати пояснення щодо розбіжності у датах складання документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, із датою складання самого протоколу.

Оскільки, вказаний протокол складений у порушення вимог ст. 254 КУпАП, суддя вважає цей протокол недопустимим доказом у справі.

При розгляді справи суддею взято до уваги усні та письмові пояснення адвоката Осмоловського В.А. про те, що: 1) згідно відеозапису від 09.02.2021, проведеного о 10:30 год. вбачається, що дії по складанню протоколу вчинені у цей час, однак в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 212627 від 09.02.2021вказаний час його складення 09:20 год.; 2) згідно відеозапису працівник поліції ОСОБА_5 в присутності свідків у приміщенні відділення поліції на підставі висновку медичного огляду від 30.01.2021, склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому назвавши ім`я « ОСОБА_3 », у той час як у протоколі вказане ім`я « ОСОБА_3 »; 3) з наявного у справі відеозапису вбачається, що 09.02.2021 в 00:17 год. ОСОБА_1 зупинив працівник поліції Рябуха С., який пред`явив висновок щодо результатів медичного огляду від 30.01.2021, де було вказано невірно анкетні дані особи « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_2 », та даний поліцейський повідомив ОСОБА_6 , що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, цим же поліцейським розпочато процедуру складання протоколу, оскільки він у цей же час роз`яснив ОСОБА_1 його права за ст. 268 КУпАП, водночас з іншого відеофайлу вбачається, що дії по складенню протоколу вчинені іншим поліцейським та в інший час і в іншому місці, у той час як норми КУпАП не передбачають колегіального складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Порушення початкової процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння працівником поліції, як того вимагає закон, є прямим порушенням процедури складання протоколу, тому згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП даний протокол не може бути законною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Встановлені судом обставини свідчать про порушення процедури виявлення у водія транспортного засобу стану наркотичного сп`яніння, порушення процедури повідомлення ОСОБА_1 як особи, яка була оглянута у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, змісту висновку, та як наслідок неправомірне складання протоколу про адміністративне правопорушення за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим суддею враховано, що під час розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник не заперечували проти результатів медичного висновку від 30.01.2021, яким встановлено наявність станом на дату його складання у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння, викликаного каннабіноїдами.

При ухваленні судового рішення суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовується як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - Конвенція)

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також ураховує критерії доведення вини «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

За загальним правилом склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Відтак відсутність будь-якої з названих ознак виключає наявність складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, взявши до уваги пояснення та заперечення ОСОБА_1 та його захисника, є підстави вважати, що у діях ОСОБА_1 та відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247 Кодексу).

Відтак суддя доходить висновку на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень ст. 283 КУпАП України у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП України, суддя

постановила:

Провадження у справі № 578/176/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю.О. Зеря