Справа № 467/123/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Савчук О.І.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника Рубан С.Ю.

представників органу Національної полії Волошина О.В., Єфіменко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Арбузинка Миколаївської області, працюючого в ДНЗ «Колосок», одруженого, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,-

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що 05 лютого 2020 року о 16 год. 35 хв. на 5 км автодороги Т-1015 «Арбузинка Єланець Нова Одеса» ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ -21081», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таких висновків суд дійшов, оцінюючи усі докази, що були у його розпорядженні, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у сукупності, керуючись законом і ураховуючи положення ст. 251 КУпАП щодо доказів та встановивши обставини, які регламентовані ст. 280 цього ж Кодексу, тобто ті, що підлягають доказуванню при розгляді такого роду справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно у вказані у протоколі час і місці він їхав по автодорозі Т-1015 аби забрати дружину із автобусної зупинки.

Але під час руху в автомобілі лопнув ремінь газорозподільного механізму через що машину відкинуло вправо у замет, який був на обочині.

Тоді він зателефонував своєму товаришу аби той забрав його дружину із зупинки та допоміг відбуксирувати автомобіль додому.

В цей час з метою зняти отриманий стрес він вжив горілку, так як у машині знаходилась пляшка об`ємом 250 мл. Він зазвичай возить в автомобілі горілку так як купує у рибаків рибу.

Через декілька хвилин під`їхали поліцейські і запропонували допомогу.

В ході розмови вони відчули запах алкоголю і запропонували йому продути алктестер «Драгер», на що він погодився.

Він не сказав їм, що горілку вжив щойно, чому не знає, мабуть розгубився та злякався.

Він погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці, оскільки думав, що прилад не покаже позитивного результату. Однак, коли показники були позитивні він відмовився їхати до лікарні, так як не вбачав у цьому сенсу.

При цьому, поліцейські запросили двох свідків, одного, що проїжджав мимо, іншого з автомобіля, який стояв неподалік на обочині.

Захисник Рубан С.Ю. в судовому засіданні просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу цього правопорушення.

Зокрема, захисник посилався на те, що ОСОБА_1 дійсно керував належним йому транспортним засобом на автодорозі Т-1015, проте, під час руху в автомобілі обірвався ремінь ГРМ, внаслідок чого він з`їхав на узбіччя.

Пересвідчившись, що автомобіль не в змозі внаслідок поломки рухатись самостійно, ОСОБА_1 зателефонував своєму знайомому, попросив про допомогу і розуміючи, що вже не буде керувати автомобілем, очкуючи на допомогу, вжив алкогольний напій.

Проте, коли до нього під`їхали працівники поліції та, відчувши запах алкоголю, запропонували йому пройти огляд за допомогою алкотестеру «Драгер», маючи надію, що прилад не покаже наявність алкоголю, ОСОБА_1 пояснив, що вживав алкоголь минулої ночі на роботі. Працівники поліції запросили двох понятих, в присутності яких ОСОБА_1 задав тест, який показав наявність алкоголю.

Захисник вказав, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин : керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння.

При цьому, для кваліфікації дій особи за ч.1 ст. 130 КУпАП особа повинна керувати транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, які мають бути встановлені за результатами огляду виключено після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, тобто до самої зупинки транспортний засіб мав знаходитись у русі.

А для того, щоб виявити вказане правопорушення, транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), ставить під сумнів й саму подальшу процедуру оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б підтвердили зупинку автомобіля, яким нібито керував ОСОБА_2 в стані сп`яніння, в тому числі постанов про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР України, рапортів поліцейських, інформації щодо вчинення ним будь яких правопорушень.

Тому знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факту керування транспортним засобом.

При цьому, із письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

І будь яких належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять.

Відеозапис, який би міг підтвердити факт керування автомобілем та в який саме час, або будь які інші докази також відсутні.

При перегляді відеозапису, що доданий до протоколу, не встановлено факту керування транспортним засобом, факт зупинки транспортного засобу працівниками поліції не зафіксовано. Із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а лише перебував поряд під час огляду на стан сп`яніння.

Однак, перебування біля автомобіля і керування автомобілем це різні речі, а тому вимога поліцейського про проходження медичного огляду була безпідставною, а всі дії поліції незаконними.

У працівників поліції не було законних підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а сам огляд був проведений із порушенням чинного законодавства, оскільки перед його проведенням не було дотримано інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Тому викликає сумніви результати огляду через некоректну роботу приладу під час проведення огляду ОСОБА_1 .

Так, згідно роздруківки приладу, температура повітря 05 лютого 2021 року о 16 год. 41 хв. становила +14 градусів за Цельсієм, тоді як огляд проводився при низькій температурі, як то, о 14 годині 0,1 градус морозу, о 17 годині 1,4 градусів морозу.

Працівники поліції проігнорували вимоги п. 3.4.2 та п. 8 Керівництва з експлуатації аналізатора парів етанолу в повітрі, так як не витримали прилад після транспортування протягом однієї години та використали його при низькій температурі, тим самим порушивши вимоги п.4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 р., відповідно до якого огляд на стан сп`яніння проводиться із дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Тому зазначений факт ставить під сумнів результати огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу, так як недотримання вказаних вимог створює ризик несправної роботи аналізатора з причини утворення конденсату.

Тому недотримання інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу «Драгер Алкотест 6820», зокрема, умов транспортування, зберігання та експлуатації, результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не можна вважати об`єктивними та достовірними.

Крім того, в акті огляду на стан сп`яніння, що доданий до протоколу, відсутній номер спеціального технічного засобу, за допомогою якого проведено огляд, та підпис водія ОСОБА_1 про згоду/незгоду з результатами огляду чи запис про відмову від підпису.

Крім цього, в акті відсутній підпис про вручення копії акту ОСОБА_1 та його підпис про це, хоча відповідно до п. 10 Інструкції №1452/735 така вимога є обов`язковою, у той час, як копія акту йому не вручалась.

При цьому, із доданого до протоколу відеозапису, при огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння його не запитували про згоду/незгоду з результатами огляду, він з цього приводу не висловлювався. Він лише відмовився від огляду в медичному закладі на пропозицію працівників поліції.

Також на відеозаписі відсутній факт інформування ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, як того вимагає п. 5 розділу ІІ Інструкції 1452/735.

Таким чином, на думку захисника, у порушення вимог ст. 251 КУпАП, до протоколу не долучено належних доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколі, у той час, як сам по собі протокол, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

А його пояснення, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не спростовані.

Тому працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного збирання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Свідки, допитані в суді згідно правил ст. 272 КУпАП за клопотанням сторони захисту, кожен окремо, пояснили наступне.

Так, свідок ОСОБА_5 надав пояснення про те, що точної дати не пам`ятає, але ОСОБА_1 зателефонував йому, пояснивши, що в його автомобілі обірвався ремінь ГРМ і його відкинуло на узбіччя.

При цьому, ОСОБА_1 сказав аби він узяв когось, щоб відбуксирувати автомобіль, так як він вжив алкоголь.

Тоді він поїхав забрати дружину ОСОБА_1 із автобусної зупинки, а також і його сина, який і сів за кермо належного останньому автомобіля.

Свідок додав, що того дня була погана погода, він проїжджав мимо, бачив працівників поліції біля автомобіля ОСОБА_1 , але що вони там робили він не знає.

Свідок ОСОБА_4 в суді пояснив, що бачив автомобіль, який викинуло на обочину, бо в цей час він збирав суху деревину у посадці і його автівка також знаходилась обабіч дороги.

Він не бачив рух автомобіля, так як коли вийшов з посадки, то вже бачив лише стоячий автомобіль, із якого виходила людина. Через хвилини 3 4 до автомобіля під`їхали поліцейські.

Потім вони запросили його у якості свідка при складанні протоколу. При цьому, ОСОБА_1 сказав поліцейським, що вживав спиртне з вечора на роботі, так як працює у кочегарці.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, - поліцейський СРПП відділення поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_6 в суді пояснив, що він разом з іншим поліцейським СРПП через несприятливі погодні умови здійснювали обстеження автодороги Т-1015.

В цей час вони побачили, що автомобіль марки ВАЗ -2108 заїхав в намет, що був на узбіччі.

Під`їхавши до автомобіля, вони запитали чи не потрібна допомога, на що ОСОБА_1 відповів, що під час руху обірвався ремінь ГРМ, однак, допомога йому не потрібна, так як зателефонував куму, який допоможе відбуксирувати автомобіль. А сама автівка не була пошкоджена.

Під час спілкування з ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки сп`яніння, як то, почервоніння очей, тремтіння пальців та характерний запах алкоголю.

Запросивши двох свідків, зокрема, один свідок був зупинений, інший неподалік збирав дрова, він запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився.

Після того, як прилад зафіксував наявність стану алкогольного сп`яніння, то він запропонував ОСОБА_1 поїхати в медичний заклад, проте, він пояснив, що цієї ночі вживав алкогольні напої, так як охороняє дитячий садок.

Поліцейський вказав, що бачив, як рухається автівка ОСОБА_1 , зокрема, як він з`їхав на узбіччя, а через 3 -4 хвилини вони на службовому авто під`їхали до нього.

При цьому, в службовому авто працює камера, яка використовується як відео реєстратор, але чи постійно проводився запис не знає, однак, камера постійно ввімкнена.

Крім цього, в цей день на дорозі були снігові намети, утворювався лід, ділянка дороги, на якій була знайдена автівка ОСОБА_1 , потребувала посипання.

Відсутність підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в акті огляду, поліцейський пояснити не міг.

Поліцейський СРПП відділення поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що точної дати та часу не пам`ятає, але одного разу він разом з напарником здійснювали обстеження ділянки дороги Т-1015, використовуючи службовий автомобіль.

Точно не знає на якому саме кілометрі автодороги вони побачили автівку синього кольору, яка рухалась по заокругленню дороги, а потім її занесло в правий бік.

Через декілька хвилин, не більше десяти, вони під`їхали і запитали водія чи не потрібна йому допомога, на що він відповів, що вже зателефонував знайомому.

Під час спілкування із особою, яка наразі притягується до адміністративної відповідальності, він відчув запах алкоголю і запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

Він погодився, а прилад показав позитивний результат. Огляд фіксувався на відеокамеру. При цьому, ОСОБА_1 пояснив, що вживав спиртне на роботі з метою зігрітись, так як працює кочегаром у дитячому садку в с. Садове.

Під час руху службового авто здійснювався відеозапис, проте, чи фіксував реєстратор саме в цей час не знає, так як мала місце необхідність видалення відео фалів через його заповнення.

Поліцейський, крім цього, вказав, що алкотестер «Драгер» зберігався в службовому автомобілі, у якому було тепло. На вулиці при його використанні було холодно.

Вказані пояснення учасників справи суд вважає належними, так як вони прямо і непрямо підтверджуються існування обставин, що підлягають доказуванню, а також можливість/неможливість використання інших доказів у справі.

Тож, за таких обставин, розглядаючи справу у ракурсі вимог ст. 280 КУпАП, суд, виходив із такого.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зокрема, відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша статті 130 КУпАП (із змінами, внесеними згідно з указами Президії Верховної Ради Української РСР від 29.05.85 р. № 316-XI, від 19.05.89 р. № 7542-XI, від 29.07.91 р. № 1369-XII, від 15.11.91 р. N 1818-XII; законами України від 23.12.93 р. № 3785-XII, від 07.02.97 р. № 55/97-ВР,від 24.09.2008 р. N 586-VI, від 19.11.2013 р. № 693-VII, від 14.07.2015 р. N 596-VIII, від 07.07.2016 р. № 1446-VIII; у редакції Закону України від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, враховуючи зміни, внесені Законом України від 03.12.2019 р. № 321-IX, зміни, внесені підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, виключено, враховуючи зміни, внесені Законом України від 17.06.2020 р. № 720-IX) у собі з 03.07.2020 передбачає таке: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 130 КУпАП в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», яка діє з 17.03.2021 застосуванню до даних правовідносин не підлягає у силу норм ст. 8 КУпАП.

Відповідно до роз`яснень п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання

функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під

час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа

транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою

буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП

не має значення, протягом якого часу особа, яка

перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів,

що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним

засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли

він почав рухатись.

Проте, доводи того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння спростовуються сукупністю доказів, що наявні у справі.

Так, шляхом перегляду в судовому засіданні відеозапису огляду водія на стан сп`яніння установлено, що особисто ОСОБА_1 в присутності свідків вказав на те, що вночі вживав алкогольні напої.

Аналогічні за містом, але письмові пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що в ніч з 04 на 05 лютого 2021 року перед тим, як сісти за кермо він знаходився на роботі (кочегар в дитячому садочку) та вживав спиртні напої аби зігрітися, додані до протоколу.

Зміст цих пояснень та факт їх надання поліцейським, крім них самих, до того ж, підтвердив і свідок ОСОБА_4 .

Таким чином, слід констатувати, що ОСОБА_1 безпосередньо перед складанням протоколу фактично визнав факт вживання ним алкоголю та керування після цього транспортним засобом.

Рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 також підтвердили обидва поліцейські, які в цей час здійснювали патрулювання ділянки дороги.

Відповідно, доводи стосовно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані сп`яніння слід відхилити.

Твердження про те, що він вжив певну кількість горілки вже на місці події суд розцінює як обрану тактику захисту від звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зокрема, особі, яка наразі притягається до адміністративної відповідальності, нічого не заважало відразу повідомити поліцейським про те, що вживання алкоголю мало місце вже після зупинки автівки. Натомість ОСОБА_1 як усно, так і письмово вказав на факт вживання алкоголю в ніч, що передувала описаній у протоколі події.

При цьому, протокол і письмові пояснення підписані ОСОБА_1 без зауважень, у той час, як із протоколу слідує, що йому було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України і протилежного стороною захисту не вказувалось і не доводилось.

Відсутність же відеозапису з камери, що знаходиться в службовому автомобілі поліцейських, ще не говорить про те, що факт керування транспортним засобом у цій ситуації є недоведеним, позаяк, він ( цей факт) підтверджується рядом інших доказів, що наявні у справі, як то, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , поліцейських СРПП, які були очевидцями події та свідка ОСОБА_4 у частині того, що ОСОБА_1 дійсно надав такі пояснення.

Крім того, поліцейський СРПП ОСОБА_7 пояснив, що відеокамера, що постійно перебуває у службовому автомобілі через певний проміжок часу потребує очищення від зайвих фалів. А тому не слід забувати, що подія мала місце 05 лютого 2021 року, у той час, як адвокат запитував відповідну інформацію від органу Національної поліції 03 березня 2021 року, тому це може пояснити причину ненадання поліцейськими відеозапису події, зафіксованого камерою із службового автомобіля.

Отже, факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом підтверджується сукупністю зібраних уповноваженою особою доказів.

Зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 030537 від 05 лютого 2021 року як доказу щодо часу, місця та способу учиненого правопорушення, у якому повністю описана об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідно до диспозиції цієї норми;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 05 лютого 2021 року, які кореспондуються за свою суттю і змістом як між собою так і з поясненнями поліцейських СПРР і одночасно даними протоколу про адміністративне правопорушення, у частині того, що ОСОБА_1 визнав факт вживання спиртного перед тим, як сісти за кермо, погодився із результатом тестування та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі;

- роздруківкою принтера спеціального технічного засобу аналізатора парів етанолу Alcotest 6820 фірми виробника Drager щодо результатів тестування на алкоголь, згідно якої результат тесту склав 1,61 %, у той час, як установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові;

- відеозаписом, що міститься на цифровому носії компакт диску, який був оглянутий в судовому засіданні, зокрема, як доказу присутності свідків під час огляду, відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі і його пояснення щодо часу і місця вживання алкоголю.

Тож, усі ці докази є належними, так як самі по собі і в сукупності підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у цій справі, щодо події адміністративного правопорушення (часу, місця, способу вчинення, у тому числі й отримання результатів огляду), а так само і спрямованості умислу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, вказані докази є допустимим, так як сам протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту і форми, а даних про те, що додані до нього матеріали отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України або здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, становлено не було і стороною захисту не доведено.

Щоправда суд відкидає із доказової бази Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів додаток 2, так як останній хоча й доданий до протоколу, проте, не містить підпису особи, стосовно якої проводився огляд щодо його згоди з результатами використання спеціального технічного засобу.

Разом із цим, виключення цього доказу не випливає на висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки це саме по собі не спростовує факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у той час, із відеозапису огляду чітко вбачається відмова водія пройти огляд в медичному закладі, що фактично свідчить про згоду із результатом тесту.

При цьому, своєї незгоди із показниками спеціального технічного засобу (1,61 %) ОСОБА_1 не виказував ані під час складання протоколу, ані в судовому засіданні. Навпаки, вказав, що сенсу до медичного закладу їхати не було. Тим самим фактично визнав показники приладу.

Крім цього, відсутність підпису ОСОБА_1 в акті та невручення йому його копії, що не відповідає положенням п. 10 розділу ІІ Інструкції, не свідчить про істотне порушення його прав під час збирання уповноваженою особою доказів і не тягне за собою визнання недопустимими інших доказів.

Тож, суд, дослідивши ряд наданих у розпорядження суду доказів, які визнані допустимими і належними, водночас, відкинувши ті із них, що не відповідають вимогами закону, установив дійсний факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а порядок проведення його огляду на такий стан у цілому було дотримано таким чином, аби належність цієї установленої законом процедури і, відповідно, її результатів, не викликала обґрунтованих сумнівів.

Таким чином, шляхом дослідження наданих доказів у сукупності, у тому числі, їх обсягу, установлено, що було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а ОСОБА_1 винний у його вчиненні і підлягає адміністративній відповідальності.

А тому, з огляду на наведене, у ракурсі установлених судом фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії конкретному складу правопорушення, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення на нього суд враховує характер вчиненого правопорушення, зокрема, підвищений ступінь його небезпеки для суспільства у цілому та для окремих громадян, особу ОСОБА_1 , який працює, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, а також ступінь його вини, тобто, те, що він усвідомлював характер свого діяння і його наслідки, у тому числі відсутність обставин, що виключають адміністративну відповідальність і собою указують на факти неосудності ОСОБА_1 .

Суд, крім цього, суд звертає увагу, що ураховував ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («OHalloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водночас, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 згідно із ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Стосовно доводів захисника, то суд відмічає наступне.

Зокрема, судом відхилено доводи захисту щодо відсутності доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння з мотивів, що наведені вище, адже, тягар доведення факту учинення правопорушення згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» із сторони «обвинувачення» у цьому випадку суд визнав знятим.

При цьому, суд звертає увагу, що поліцейські не зупиняти автівку ОСОБА_1 , а виявили її у наметі, запропонувавши допомогу, тому про яке законне зупинення ведеться мова є незрозумілим.

При цьому, під час спілкування із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у неї були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на які вказав в судовому засіданні поліцейський СРПП Волошин О.В.

А згідно п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 ( далі Інструкція 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У цій ситуації у поліцейського були підстави вважати, що ОСОБА_1 мав ознаки стану алкогольного сп`яніння і керував транспортним засобом.

А як вказав ВС ККС у постанові від 20 жовтня 2020 року у справі №444/2115/17 невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнане правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав.

Таким чином, наявність чи відсутність у поліцейського підстав для пред`явлення вимоги, що входить у межі його повноважень, не може братися до уваги при вирішенні питання щодо наявності чи відсутності складу певного правпорушення.

Відповідно, доводи захисника про те, що вимога поліцейського про проходження огляду була безпідставною, а всі інші дії поліцейських не незаконним належить відхилити.

При цьому, суд установив дотримання положень Інструкції №1452/735 при проведення огляду ОСОБА_8 на стан алкогольного сп`яніння.

Зокрема, порядок огляду, тобто, виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється Інструкцією № 1452/735.

Згідно п.2 Розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) ( п.п.6,7 Розділ 1 Інструкції).

Та у цьому випадку із сукупності досліджених судом доказів, як то, протоколу, відеозапису, пояснень свідків і самого правопорушника, простежується у цілому дотримання поліцейським процедури проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки поліцейські виявили ознаки стану сп`яніння у ОСОБА_1 , у них були підстави вважати, що він керував транспортним засобом, він погодився пройти огляд на місці зупинки і фактично погодився із показниками спеціального технічного засобу, після чого відмовився проходити огляд в медичному закладі.

Стосовно доводів про порушення поліцейськими керівництва з експлуатації спеціального технічного засобу через його використання при низьких температурах із показником +14 градусів за Цельсієм на самому приладі.

Так, відповідно до довідки Миколаївського обласного центру з гідрометеорології від 24 березня 2021 року №9913-05/08-144 за даними спостережень гідрологічної станції Первомайськ, найближчої до смт. Арбузинка Миколаївської області, спостерігалась температура повітря : о 14:00 год. 0,1 морозу, о 17:00 1,4 морозу.

Разом із цим, керівництва про експлуатація аналізатора парів етанолу в повітрі Alcotest 6820 фірми виробника Drager (далі аналізатор), прилад може використовуватись при температурі навколишнього середовища від -5 градусів за Цельсієм до +50 градусів за Цельсієм.

Транспортування приладу допускається при температурі навколишнього середовища від -40 до + 70 градусів за ОСОБА_9 .

Тому його використання при температурних показниках від 0,1 до 1,4 градусів морозу істотно не випливає на межі допустимої похибки.

Твердження ж захисника про те, що прилад не був залишений в умовах використання протягом однієї години також є неспроможними.

Зокрема, це потрібно для того, аби не допустити несправну роботу приладу (п. 3.4.2 керівництва з експлуатації), однак, було установлено, що режим проведення тесту було дотримано, прилад працював і підключився до принтера для роздруківки результату на паперовому носії, у той час, як транспортувався він при допустимих температурних показниках.

Отже, із наведеного можна зробити висновок, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не було порушено вимог Інструкції №1452/735.

За такого суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, у тому числі, ураховуючи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Крім того, у порядку ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день розгляду справи становить 454,00 грн. (.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 VI).

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 247, 251-252, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Суддя І.В. Явіца