Єдиний унікальний номер 341/405/21
Номер провадження 3/341/391/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. за участю:

прокурора Шувара М. Т.,

секретаря судового засідання Король І. Л., Матейко О. С.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Шевчук-Філімон Н. М.,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за наступних встановлених обставин.

ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі НАЗК) декларацію за минулий рік за формою, що визначається НАЗК. Щорічна декларація подається відповідно у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, у наступному за звітним роком.

Законом України від 17.03.2020 № 530-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19) внесено зміни до Закону України «Про запобігання корупції», згідно з яким у 2020 році продовжено до 01 червня термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

ОСОБА_1 несвоєчасно без поважних причин, а саме в строк до 01.06.2020 не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за 2019 рік, а фактично подав декларацію 25.12.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 172-6 присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Розглядаючи справу по суті 07.04.2021 та ухвалюючи постанову без участі ОСОБА_1 , суддя виходив з наступного.

19.03.2021 ОСОБА_1 прибув у судове засідання для участі справи. Звукозапис засідання не здійснювався, оскільки особа на цьому не наполягала і не заперечувала проти проведення засідання без здійснення звукозапису. У засіданні особа заявила клопотання про відкладення розгляду справи з метою забезпечення подання доказів поважності пропущення строку подання декларації, а також для залучення до справи представника. Клопотання задоволено і наступне судове засідання призначено на 06.04.2021.

06.04.2021 у судове засідання прибув прокурор, ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_2 . Здійснювалась фіксація судового засідання. Представник особи заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи. Суддя клопотання задовольнив, прокурор проти цього не заперечував, розгляд справи відкладено на 07.04.2021.

07.04.2021 у судове засідання з`явився прокурор та представник особи. Здійснювався звукозапис судового засідання. ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, хоча напередодні був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи під розпис. Жодних клопотань чи заяв, ні особа, ні її представник, у зв`язку з відсутністю особи, судді надано не було.

З огляду на те, що ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи 19.03.2021 та 06.04.2021, жодних доказів чи клопотань щодо неможливості прибути у судове засідання 07.04.2021 судді не надав, не клопотав про відкладення розгляду справи, оскільки бажає брати безпосередню участь у судовому засіданні, а також, зважаючи на наявність представника особи, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи 07.04.2021 без участі ОСОБА_1 . Також суддя бере до уваги обов`язок особи добросовісно використовувати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, а таку поведінку ОСОБА_1 розцінює як небажання брати безпосередню участь під час розгляду справи та зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. При цьому, як зазначалося, ОСОБА_1 був присутній у попередніх двох засіданнях у справі, чим реалізував своє право бути присутнім під час розгляду справи. Таке право він також реалізував і шляхом забезпечення явки свого представника.

Також, суддя враховує, що у засіданні 19.03.2021 особа надала уже пояснення щодо описаного у протоколі правопорушення, які були аналогічні тим, які викладені у протоколі. Такі пояснення полягають у тому, що особа визнає факт несвоєчасного подання декларації за 2019 рік, проте зазначає про неможливість подання такої раніше, оскільки не мала можливості отримати довідку про доходи дружини за 2019 рік.

07.04.2021 представник особи заявила клопотання про відкладення розгляду справи та витребування суддею у працедавця дружини ОСОБА_1 інформації про те, коли фактично було видано довідку про доходи дружині особи. Таке клопотання обґрунтоване тим, що декларацію за 2019 рік особа подала лише 25.12.2020, оскільки були об`єктивні перешкоди в отриманні довідки про доходи дружини ОСОБА_1 .

Прокурор проти задоволення такого клопотання заперечив та зазначив, що у особи було достатньо часу для долучення до справи необхідних доказів. При цьому, відсутні будь-які докази того, що особа вживала хоч якісь дії з метою отримання відповідних доказів раніше.

Суддя у задоволенні вказаного клопотання відмовив з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження і на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зазначаю, що аналогічно, суддя не може відшукувати самостійно докази і на користь особи, стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, оскільки це становитиме порушення принципу рівності сторін процесу. Особливо за умови, коли відсутні докази неможливості отримання відповідних фактичних даних самою особою.

Крім того, відповідно до положень статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, серед іншого, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Вказаним правом ОСОБА_1 не скористався, жодних доказів вживання заходів для отримання довідки про доходи дружини протягом січня 2020 року грудня 2020 року суду не надав.

Таким чином, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та витребування озвученої у клопотання інформації від працедавця дружини особи, стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення.

07.04.2021 представник ОСОБА_1 просив закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, оскільки вважає, що особа несвоєчасно подала декларацію за 2019 рік саме з поважних причин та у її діях відсутня вина. Поважною причиною називає неможливість отримати дружиною ОСОБА_1 довідки про доходи за 2019 рік через карантинні обмеження. Вказує на відсутність у ОСОБА_1 умислу на приховування будь-яких даних, що зазначаються у декларації.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, подав невчасно декларацію до НАЗК, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 КУпАП. Вважає, що вина ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи, тому просить визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного правопорушення та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши учасників справи, у тому числі пояснення ОСОБА_1 19.03.2021, дослідивши наявні у справі матеріали і надавши їм правову оцінку, суддя виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 172-6 КУпАП правопорушенням є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Таке правопорушення тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до скріншоту зі сторінки Єдиного державного реєстру декларацій щодо ОСОБА_1 останній декларацію за 2019 рік подав 25.12.2020.

Також, із наявного скріншоту із сайту НАЗК (а. с. 9) вбачається, що особа з 2017 року подавала щорічні декларації.

Законом України від 17.03.2020 № 530-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19) внесено зміни до Закону України «Про запобігання корупції», згідно з яким у 2020 році продовжено до 01 червня термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

У протоколі від 25.02.2021 № 82 ОСОБА_1 власноруч зазначив, що з протоколом згідний, вину визнає частково. Вказав причиною несвоєчасного подання декларації неможливість отримання дружиною довідки про доходи через карантинні обмеження. Такі ж пояснення особа надала у судовому засіданні 19.03.2021. Їх підтримала і представник у засіданні 07.04.2021.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Щодо суб`єкта правопорушення, то ОСОБА_1 належить до відповідного переліку осіб, які в силу вимог законодавства зобов`язані подавати щорічну декларацію. У цій частині не було заперечень у захисника особи і в самої особи.

Щодо наявності об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, зокрема в частині несвоєчасного подання особою декларації саме без поважних причин, виходжу з такого.

Несвоєчасне подання декларації за 2019 рік доведено наявними у справі доказами і не заперечувалось особою та її захисником.

Стосовно доводів і пояснень захисника та особи про неможливість своєчасно подати декларацію через відсутність з об`єктивних причин довідки про доходи дружини за 2019 рік, то такі не беру до уваги та не вважаю такі причини поважними у зв`язку з наступним.

Саме через карантинні обмеження у 2020 році на законодавчому рівні було продовжено строк подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави чи органів місцевого самоврядування.

Особа, знаючи про порушення нею вимог законодавства щодо своєчасного подання щорічної декларації за 2019 рік, будучи обізнаною про складення щодо неї протоколу 25.02.2021, будучи присутньою у судовому засіданні 19.03.2021, де їй було додатково роз`яснено суть правопорушення і обставини, які підлягають установленню, не надала жодних доказів того, що протягом 2020 року нею вживалися заходи для отримання даних про доходи дружини у 2019 році.

Відповідно до змісту декларації ОСОБА_1 за 2019 рік його дружина працювала і отримувала заробітну плату у ТОВ «Аверсі». Як пояснила захисник особи у судовому засіданні, дружина ОСОБА_1 офіційно працевлаштована у вказаному товаристві.

Окремо звертаю особливу увагу на те, що дані про розмір офіційного доходу фізичної особи, окрім працедавця, також містяться у відповідних органах Державної фіскальної служби. Таким чином, необґрунтованими є доводи захисника особи, які не підтверджені жодними доказами, про те, що керівництво ТОВ «Аверсі» протягом 2020 року постійно хворіло і не могло видати відповідну довідку дружині ОСОБА_1 .

У статті 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Зважаючи на викладені положення норм КУпАП та установлені обставини справи, відхиляю доводи представника ОСОБА_1 про відсутність у діянні останнього вини щодо несвоєчасного подання декларації за 2019 рік, оскільки в силу обіймання виборної посади в органі місцевого самоврядування та неодноразового подання щорічних декларацій особа усвідомлювала протиправний характер свого діяння несвоєчасного подання декларації.

Водночас, з огляду на диспозицію частини першої статті 172-6 КУпАП, передбачене цією нормою правопорушення є з формальним складом, оскільки для відповідальності на її підставі настання шкідливих наслідків не є обов`язковим і достатньо факту протиправного діяння.

У зв`язку з викладеним констатую, що ОСОБА_1 винуватий у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною першою статті 172-6 КУпАП, оскільки усвідомлював протиправний характер свого діяння.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, думку прокурора, який просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена належними і допустимими доказами, а саме:

- протоколом від 25.02.2021 № 82;

- скріншотом Єдиного державного реєстру декларацій щодо ОСОБА_1 (а. с. 9);

- копією декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік ОСОБА_1 (а. с.10-13);

- загальними відомостями про результати голосування, що ОСОБА_1 є депутатом Демешківської сільської ради;

- рапортом працівника поліції від 25.02.2021, у якому підтверджено, що під час проведення моніторингу ЄДР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування виявлено факт можливого порушення вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» депутатом Демешківської сільської ради ОСОБА_1 ;

- поясненнями ОСОБА_1 і його захисника, які визнали факт несвоєчасного подання декларації за 2019 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, а саме не у строк до 01.06.2020, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за період 2019 року, а фактично подав таку декларацію 25.12.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у межах санкції частини першої статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року у розмірі 2270 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 172-6, 221, 250-252, 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Відповідно до статті 285 КУпАП постанову суду про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, направити органу місцевого самоврядування у триденний строк з дня набрання нею законної сили.

СуддяМ. Р. Мергель