ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/935/21

08 квітня 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі судді Грипіч Л. А. розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 , виданий 09.12.1999 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області за ч. 2 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

14.03.2021 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесну сварку з батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , чим міг спричинити шкоду їх психічному здоров`ю.

Крім того, 15.03.2021 року близько 08 год. 45 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , ображав нецензурними словами своїх батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , намагався вчинити бійку, чим міг спричинити шкоду їх психічному та фізичному здоров`ю.

Також, 16.03.2021 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в громадському місці, в приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області, що за адресою: м. Костопіль, вул. Коперніка, 14 а, виражався нецензурними словами, чим порушив громадський порядок.

Даний факт підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ №342408 від 15.03.2021 року, серії ВАБ №342469 від 15.03.2021 року та серії ВАБ №342413 від 16.03.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 15.03.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.03.2021 року, копією постанови Костопільського районного суду Рівненської області від 04.08.2020 року, рапортом начальника СП відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції Ю. Васильця від 16.03.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.03.2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та щиро розкаявся у вчинених правопорушеннях.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.173-2 та ст.173 КУпАП суд звертає увагу на наступне.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення за ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Обов`язковими ознаками складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП України є те, що особою, потерпілою від насильства в сім`ї, може бути лише член сім`ї, діяння обов`язково повинно бути протиправним, яке призвело або могло призвести до порушень прав члена сім`ї.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілими є батьки правопорушника - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Фабулою ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області, яке є громадським місцем, виражався нецензурними словами, що є порушенням громадського порядку.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 та ст. 173 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При притягненні до відповідальності та визначенні виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який схильний до вчинення адміністративних правопорушень, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень відносно громадського порядку (дрібне хуліганство, розпивання алкогольних напоїв в громадському місці) та особи (насильство в сім`ї), ступінь його вини та майновий стан, а також обставини, що обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні справа «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey N 33401/02 від 09.06.2009 року) підкреслив, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливим є наявність ефективних механізмів їхньої реалізації.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, який поводить себе зухвало, не реагує на зауваження працівників поліції, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, характер вчинених правопорушень, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку, що даній особі слід призначити адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді адміністративного арешту і це буде справедливе стягнення, достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, припинення дій щодо домашнього насильства, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно ст. 4 ч. 5 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб.

Строк відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяЛ. А. Грипіч