Справа №263/3669/21
Провадження №3/263/1424/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика Олександр Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка працює на посаді голови комісії з реорганізації підприємства (ліквідатор) ТОВ «Файна+», 3, зареєстрованої за адресою: вул. Зінцева Балка, 49, м. Маріуполь, Донецька область,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , працюючи на посаді голови комісії з реорганізації підприємства (ліквідатор) ТОВ «Файна+», порушила порядок ведення податкового обліку, а саме: пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість у сумі 2 914 грн. у т.ч. за червень 2018 року 2914 грн.; пункту 120 1.2 статті 120 1, пунктів 201.1 та п. 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, в частині відсутності реєстрації протягом граничних строків податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 2 914грн.; пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, пункту 8.4 розд. VIII Порядку здійснення такого повідомлення про об`єкти оподаткування визначений Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588, в частині не подання повідомлення про припинення використання в господарській діяльності 2 об`єктів нерухомості, які підприємство використовувало в господарській діяльності на підставі договорів оренди, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Велика Палата Верховного Суду у п. 42 своєї постанови від 11 лютого 2021 року у справі № 11-1219сап19 зазначила, що у межах відповідного провадження особі має бути забезпечено можливість реалізувати гарантовані статтею 6 Конвенції права на захист цивільного права (у широкому тлумаченні цього поняття, яке застосовується ЄСПЛ), а також під час розгляду справи щодо висунутого проти неї обвинувачення з точки зору Конвенції (зокрема, у тих випадках, коли це правопорушення спричинило для особи покарання, яке за своїм характером і за ступенем суворості належить, як правило, до «кримінальної» сфери).

Також згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 1-34/2010 (пункти 4.1, 4.2) адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У даній справі ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направила, тому суд проводить її розгляд за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

У протоколі ОСОБА_1 власноруч зазначила, що правопорушення вчинене з причини великого документообігу первинних документів та неоднозначного трактування діючого законодавства.

Факт адміністративного правопорушення підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 березня 2021 року № 48 матеріалами, а саме: актом про результати документальної перевірки від 25 лютого 2021 року № 1414/05-99-07-17/40258793.

Відомості щодо оскарження указаного акта або докази його незаконності у матеріалах справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, необхідно дійти висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а її вина у вчиненні указаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, невстановлення судом обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 163-1, 252, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М. Музика