Провадження № 3/263/75262021
Справа № 263/2364/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ікорська Єлізавета Сергіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03 червня 2021 року ОСОБА_1 03 червня 2021 року о 19 год. 30 хв. по Запорізькому шосе, 4, БПЗС008 у Центральному районі м. Маріуполя Донецької області керував транспортним засобом «Ауді А4», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), від проведення огляду на стан сп`яніння у міському наркологічному диспансері м. Маріуполя у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 не визнав провину, просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. На спростування вказаних у протоколі обставин надав відеозапис та заперечення, з яких вбачається, що 03.06.2021 року близько 19 год. він їхав з с. Старий Крим, де його зупинили співробітники блокпоста, попросили надати документи, не вказуючи на причину. Коли він став показувати технічний паспорт на авто, співробітник вирвав технічний паспорт з рук, після чого пішов на блокпост. Після цього інший співробітник сказав йому, що його автомобіль «двійник». На вимогу надати йому документ, співробітник ніяк не відреагував. Він запитав його, чому у нього з рук вирвали технічний паспорт на автомобіль, без з`ясування усіх обставин та пішли вчиняти такі дії. Співробітники блокпоста сказали, що вже викликали поліцію. Після довгого очікування поліції, приїхали співробітники поліції та почали вирішувати питання з приводу авто. Після цього приїхали ще одні співробітники поліції та запропонували йому пройти тест шляхом продуття Драгеру, він погодився. Співробітники зрозуміли, що він знаходиться у тверезому стані та не боїться тесту на алкоголь, сказали, що він повинен поїхати на освідування на наркотичні засоби. Він сказав, що поїде та пройде експертизу після того, як випишуть протокол та опечатають автівку, тому що вони зібрались її евакуювати. Він їм пояснив, що у нього забрали документи та ключ від автомобіля та він хвилювався, щоб під час транспортування автівки до неї нічого не підкинули. Співробітники почали нервувати та стали казати, що він повинен прямо зараз їхати на освідування. Вони викликали свідків, при свідках він сказав те ж саме. Один свідок відмовився, бо сказав, що він не бачить у нього ознак сп`яніння, ані алкогольного, ані наркотичного, та ті причини, які вони називали, що у нього тремтіли руки та інше, він взагалі не побачив. Свідок сказав про це та почав уходити. Співробітники поліції почали його зупиняти та казати, щоб він був свідком. Після цього підійшов слідчий з приводу автомобіля та попросив відчинити капот і двері. У цей час інші співробітники поліції шукали інших свідків. Після чого приїхав начальник цих співробітників, став хватати його за руки, говорячи, що він відмовляється їхати на освідування. Проте він казав йому, що не відмовляється, а чекає протокол про затримання автомобіля та опечатування його. Цей співробітник не хотів слухати, поводився дуже агресивно. Потів вони запросили інших свідків. Він знов почав казати, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного освідування, а коли ОСОБА_1 казав, що не відмовляється, він казав свідкам, щоб вони не слухали ОСОБА_1 та перебивав його. Коли люди, які знаходились поруч, дістали телефони та почали знімати на відео те, що відбувалось, вони почали обурюватися з приводу неправомірних дій. Підійшли співробітники блокпоста та поліції і сказали, щоб всі прибрали телефони та припинили зйомку, або вони розіб`ють телефони. Після чого начальник співробітників поліції поїхав та співробітники виписали йому протокол про відмову від освідування. Коли поруч не було нікого, він запитав у співробітника, котрий виписує протокол, чому він його виписує, адже він не відмовлявся. Він бачив та чув, що ОСОБА_1 знаходився у тверезому та адекватному стані. На що він відповів, що розуміє і бачить, що він знаходиться у тверезому стані. Але він сказав, що йому так наказав начальник. ОСОБА_1 не розписувався у протоколі, оскільки був не згоден із цим протоколом, був готовий пройти будь-яку експертизу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зупинено на БПЗС00803 червня 2021 року о 19 год. 30 хв. у зв`язку з керуванням транспортним засобом «Ауді А4», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , з тих підстав, що наявні сумніви у відповідності реєстраційних документів на транспортний засіб.

У ході проведення слідчих дій ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції запропоновано пройти медичний огляд спочатку на стан алкогольного сп`яніння, а згодом на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, не встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення до протоколу додано: довідку про відсутність повторності в діях ОСОБА_1 , направлення на медогляд з поміткою про відмову, рапорти працівників поліції, письмові пояснення свідків про відмову від проходження медичного огляду, диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок і підстави огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння регламентовані Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350, відповідно до п. 2 якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У протоколі ознаками сп`яніння ОСОБА_1 вказано: тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці.

Переглянутими 30 відеофайлами не підтверджується, що будь-яка з вищевказаних ознак сп`яніння притаманна поведінці ОСОБА_1 , адже ані тремтіння рук, ані розширення зіниць не видно, при цьому взагалі відсутні підстави вважати, що його поведінка не відповідає обстановці. З огляду на зазначене правових підстав для вимоги поліцейського щодо огляду на стан сп`яніння не вбачалося.

Окремо слід відзначити, що з переглянутих в судовому засіданні відеофайлів жодний не містить доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду, у той час як навпаки він висловлював свою згоду пройти огляд після опечатування транспортного засобу слідчим, який увесь час проводив слідчі дії.

На файлі № 10, № 13 о 20.08 год. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, продути алкотест, на що він погодився, також вказав, що згодний проїхати до медичного закладу, при цьому поліцейський почав його вмовляти пройти огляд на місці, щоб не їхати за 20 км до наркодиспансеру, але при собі у нього не було алкотесту, тому інший поліцейський поїхав за алкотестом. Однак після цього ОСОБА_1 стали пропонувати пройти огляд вже на стан наркотичного сп`яніння.

На файлі № 17 о 20.51 год. ОСОБА_1 чітко висловив згоду на проходження медичного огляду, поліцейський запропонував свідкам підписати пояснення, в яких буде вказано, що водій погодився на медогляд. На файлі № 12 та № 18 о 20.46 год. ОСОБА_1 чітко висловив згоду на проходження медичного огляду, проте поліцейський констатував це як незгоду, при цьому навіть свідки обурилися такою поведінкою поліцейського, тому згодом запрошено інших свідків. Вимога про проведення огляду на стан сп`яніння висловлювалася поліцейським одночасно з проведенням слідчих дій за участю ОСОБА_1 , під час яких оглядався автомобіль, яким він керував, від нього відбирали покази, автомобіль вилучався слідчим та евакуйовувався.

Указане також підтверджується відеозаписом, доданим до заперечень ОСОБА_1 .

На файлі № 7 о 21.56 год. на бодікамеру записано нецензурну лексику поліцейського з приводу того, що він не встигає відвезти правопорушника до наркології, оскільки спливає 2-годинний термін на освідування.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, зазначена вимога стосується лише проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння і не розповсюджується на перевірку стану наркотичного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що подія мала місце о 19.30 год., час складання протоколу 22.35 год., на відеозаписі складання протоколу триває о 23.00 год., при цьому ОСОБА_1 весь вказаний проміжок часу був згодний на проведення його огляду на стан сп`яніння, як алкогольного, так і наркотичного.

У графі протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноруч зазначив, що не відмовляється від освідування в медичному центрі, не зважаючи на що був складений протокол із вказівкою про відмову в проведенні огляду на стан сп`яніння.

Статтею 8 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази.

З огляду на вказані факти, дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не відповідали приписам закону, а вимога пройти спочатку огляд на алкогольне сп`яніння, потім на наркотичне сп`яніння без очевидних ознак стану як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння свідчить про поведінку поліцейських, яка виходить за межі наданих їм повноважень та зловживання владою. При цьому поліцейський, роз`яснюючи ОСОБА_1 необхідність пройти огляд саме в проміжок двох годин (файл № 3), які стосується лише проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння і не розповсюджується на перевірку стану наркотичного сп`яніння, виявив тим самим незнання положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, враховуючи позицію ОСОБА_1 та відеозаписи, наявні у матеріалах справи, необхідно дійти висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину не доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 221, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя Є.С.Ікорська