КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3022/2021 Головуючий суддя у суді першоїінстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи №33/824/3022/2021 про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 квітня 2021 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ChevroletLacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Валерія Лобановського, 118 у м. Києві, та не зупинив керований ним транспортний засіб на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану дисковим жезлом, звуковим та світловим приладом, а також гучномовцем з поданою голосом вказівки про зупинку, та в подальшому був заблокований оперативним транспортним засобом «ToyotaPrius», чим порушив вимогу п. 2.4 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що протокол серії ААБ №148377 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у вказаному протоколі відсутнє посилання на чистину статті, а тому даний протокол не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Також апелянт вказав, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 33 КУпАП та необґрунтовано застосував стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом за наявності альтернативного стягнення у вигляді штрафу, оскільки ОСОБА_1 працює неофіційно водієм таксі, що є в нього єдиним джерелом доходу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався, що призвело до прийняття сумнівного рішення з точки зору його законності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №148377 від 05 квітня 2021 року о 20 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 05 квітня 2021 року о 19 год. 00 хв у м. Києві по проспекту Валерія Лобановського, 118 керував транспортним засобом «ChevroletLacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , не зупинив керований ним транспортний засіб на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану дисковим жезлом, звуковим та світловим приладом, а також гучномовцем з поданою голосом вказівки про зупинку, та в подальшому був заблокований оперативним транспортним засобом «Toyota Prius», чим порушив вимогу п. 2.4 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

У судовому засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягав, що суд першої інстанції необґрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності на підставі протоколу, який не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому не може бути визнаний допустимим доказом, оскільки в протоколі не зазначено частину статті КУпАП.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає (ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №148377 від 05.04.2021, його складено за порушення ОСОБА_1 вимог п.2.4 ПДР України, і вказано, що за це передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП. Тобто, уповноваженою на складання протоколу особою в порушення вимог ст. 256 КУпАП не зазначено частину ст. 122-2 КУпАП, якою передбачене вчинене ОСОБА_1 правопорушення, з огляду на те, що ст. 122-2 КУпАП має дві частини. За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №148377від 05.04.2021, складений щодо ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.4 ПДР України, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому не може бути визнаний допустимим доказом, на що місцевий суд не звернув уваги, натомість виніс рішення, яким самостійно визначив частину ст. 122-2 КУпАП, притягнувши ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, що є недопустимим.

Вищевикладене узгоджується с позицією, викладеною в рішеннях Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії», «Карелін проти Росії», «Лучанінова проти України»)

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, є обґрунтованими, постанова судді місцевого суду в цій частині як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 травня 2021року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Сітайло О.М.