Номер провадження: 33/813/1038/21
Номер справи місцевого суду: 946/4288/21
Головуючий у першій інстанції Яковенко І.І.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Альбрехта І.С.,

захисника Щербакова С.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Щербакова С.Ю. в інтересах особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.2021 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та стягнуто судовий збір в дохід держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

ОСОБА_1 , 01.06.2021 року, о 00:16 год., керував транспортним засобом «Mazda 323» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Ізмаїл по просп. Суворова, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів, але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, порушивши п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою, захисник Щербаков С.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на її необґрунтованість, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також дослідженим доказам, просить скасувати постанову та постановити нову, якою закрити провадження відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом в з апеляційною скаргою адвокат подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, аргументуючи його тим, що копію оскарженої постанови було отримано 16.07.2021 року про, що свідчить розписка в матеріалах справи, а тому строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин, оскільки адвокат перебував на лікарняному з 25.06.2021 року по 16.07.2021 року, але після виходу з лікарняного, невідкладно подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник посилається на врахування суддею районного суду порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, невідповідності матеріалів адміністративної справи фактичним обставинам, ступеню суспільної небезпеки правопорушення та особистості правопорушника.

Заслухавши пояснення захисника Щербакова С.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Що стосується клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, постанову районного суду було винесено 24.06.2021 року, її копію представником ОСОБА_1 адвокатом Щербаковим С.Ю. отримано 16.07.2021 року, про що свідчить розписка наявна в матеріалах справи. Апеляційна скарга зареєстрована в Ізмаїльському міськрайонному суді 16.07.2021 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду.

Оскільки оскаржена постанова винесена 24.06.2021 року, то відповідно до положень ст.294 КУпАП, останнім днем апеляційного оскарження є 04.07.2021 року. В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник зазначає, що знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП Ізмаїльська МЦР, та на підтвердження вказаної обставини долучив до матеріалів справи карту пацієнта №74/21. Наведені захисником обставини підтверджують поважність пропущення строку, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи захисника відносно апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді районного суду є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно з протоколом серії ДПР18 №077565 від 01.06.2021 року, ОСОБА_1 , рухаючись по проспекту Суворова в м. Ізмаїл, 01.06.2021 року, о 00:16 год., на транспортному засобі «Mazda 323» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів, але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, порушивши п. 2.5. ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №077565 від 01.06.2021 року ОСОБА_1 власноручно підписав, без зауважень та застережень та копію протоколу отримав.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, а також долученими до протоколу направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.06.2021 року, в якому засвідчено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не проводився, оскільки останній відмовився від його проходження, а також підтверджується розпискою ОСОБА_2 , згідно якої транспортний засіб Mazda323 державний номерний знак НОМЕР_1 передано в управління останньої; відеозаписом фіксації правопорушення (а.с. 2-5).

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник не дав апеляційного суду раціонального пояснення, чому ОСОБА_1 , будучи впевненим у тому, що він перебуває у тверезому стані, фактично погодився із протокол про адміністративне правопорушення, що підтверджується його підписом, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та не заперечував проти передачі в управління свого транспортного засобу іншій особі, яку було зобов`язано не допускати ОСОБА_1 не керування транспортним засобом.

Доводи апелянта, що працівниками поліції не залучено свідків, в чому полягає порушення вимог проведення огляду, не заслуговують на увагу, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП (редакція від 16.02.2021 року) передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , не заперечував проти передачі машини під керуванні іншій особі, а тому слід констатувати той факт, що останній розумів для чого, та з яких підстав його відсторонили від керування транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_3 , без будь-який заперечень було підписано протокол про адміністративне правопорушення.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 01.06.2021 року, під час складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, який беззаперечно та поза розумним сумнівом підтверджує відомості викладені в протоколі та вину правопорушника.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно п. 1.4.5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року, однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів, а тому даний доказ, у розумінні ст.251 КУпАП, є належним і допустимими.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису захисником не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суддя районного суду дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді районного суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, стороною захисту та ОСОБА_1 не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в районному суді.

За таких обставин суд визнає доводи апеляційної скарги безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови судді районного суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Щербакова Станіслава Юрійовича в інтересах особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський