ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1006/21 Справа № 181/197/21 Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л.Ф. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року, якою справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника Руденка О.В.

потерпілої ОСОБА_1

представника потерпілого Майорова С.В.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №515469 від 02 лютого 2021 року, 02 лютого 2021 року о 09 годині 10 хвилин водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21214» державний номер НОМЕР_1 , на 338 км.+800м. автодороги М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварино перед поворотом ліворуч, не переконався у безпечності маневру, не надав перевагу у русі автомобілю марки «BMWX6» державний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та виконував маневр обгону, внаслідок чого сталося зіткнення. При ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками .

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено 02 лютого 2021 року, а адміністративний матеріал спрямовано до суду 04 березня 2021 року, та на момент розгляду справи, тобто 13 травня 2021 року, строк притягнення до адміністративної відповідальності передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП з дня вчинення правопорушення минув, а тому, оскільки у спосіб, встановлений законодавством вину ОСОБА_2 не доведено, суд першої інстанції вказав на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом не враховано та не здійснено належним чином перевірку та оцінку доказів, які зібрані у справі про адміністративне правопорушення, не враховано визнавальні покази самого ОСОБА_2 , які він зазначав у своїх письмових поясненнях.

Крім того зазначає також й про те, що суд з незрозумілих підстав закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а не п. 8 цієї статті, враховуючи ту обставину, що докази у справі взагалі не досліджувались.

Також вказує на те, що судом було грубо порушено права потерпілої, які передбачено КУпАП, оскільки судового виклику вона не отримувала, у судовому засіданні не було проведено її допиту, що значним чином вплинуло на правильність висновків суду.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 та її представник Майоров С.В. підтримали апеляційну скаргу потерпілої та з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову. Окрім доводів апеляційної скарги, доповнили, що в суді першої інстанції участі не приймали, так як не були повідомленими належним чином.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Руденко О.В. заперечували проти апеляційної скарги потерпілої, вказуючи на її необґрунтованість і безпідставність, а постанову суду першої інстанції вважали законною та вмотивованою, у зв`язку з чим просили залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд, провівши повторний судовий розгляд справи, проаналізувавши зміст оскарженої постанови, встановив, що висновки суду першої інстанції, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на доказах, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким суд не дав належної оцінки, формально підійшов до судового розгляду, обмежившись висновком про те, що докази, долучені по справі, не підтверджують провини ОСОБА_2 , що потягло неправильне застосування норм матеріального права і в даному випадку є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Суд першої інстанції визнав не доведеними обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що 02 лютого 2021 року о 09 годині 10 хвилин водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21214» державний номер НОМЕР_1 , на 338 км.+800м. автодороги М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварино перед поворотом ліворуч, не переконався у безпечності маневру, не надав перевагу у русі автомобілю марки «BMWX6» державний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та виконував маневр обгону, внаслідок чого сталося зіткнення, чим порушив п. 2.3 (б), п. 10.1, п. 14.3 ПДР України.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність події та складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях ОСОБА_2 виходячи з тієї обставини, що матеріали справи не містять доказів, які б у своїй сукупності підтверджували провину ОСОБА_2 .

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін щодо апеляційної скарги, безпосередньо дослідивши докази, апеляційний суд встановив таке.

02 лютого 2021 року о 09 годині 10 хвилин водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21214» державний номер НОМЕР_1 , на 338 км.+800м. автодороги М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварино перед поворотом ліворуч, не переконався у безпечності маневру, не надав перевагу у русі автомобілю марки «BMWX6» державний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та виконував маневр обгону, внаслідок чого сталося зіткнення.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та згідно з оскарженою постановою надав суду письмові пояснення (а.с. 24-26) у яких зазначив, що дійсно 02 лютого 2021 року о 09 годині 10 хвилин він керував автомобілем марки «ВАЗ-21214» державний номер НОМЕР_1 , на 338 км.+800м. автодороги М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварино. Перед виконання повороту ліворуч він переконався у безпечності даного маневру, увімкнув відповідний покажчик повороту, знизив швидкість руху, однак несподівано для нього з`явився автомобіль марки «BMW X6» державний номер НОМЕР_2 , на зустрічній смузі, який вже гальмував. Для уникнення зіткнення з вказаним автомобілем ОСОБА_2 повертав кермо авто праворуч, втім відчув удав у задню частину свого транспортного засобу. Додав, що не допускав жодних порушень, які б могли спричинити ДТП.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_2 надав аналогічні пояснення.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Руденко О.В. подав до суду першої інстанції клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому вказував на те, що підтверджує обставини викладені ОСОБА_2 та посилається на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення з огляду на те, що ним не порушено жодного пункту Правил дорожнього руху. Крім того у вказаному клопотанні зазначив про те, що 28 квітня 2021 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська водія автомобіля марки «BMW X6» державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 визнано винною по ст. 124 КУпУП за події, які відбувались 02 лютого 2021 року о 09 годині 10 на 338 км.+800м. автодороги М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварино.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які він надав працівникам поліції, під час збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення (а.с.5), останній зазначив, що 02.02.2021 року він на своєму автомобілі «ВАЗ-21214» державний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварино на з смт. Межове до смт. Залізничне, де близько о 09 годині 10 хвилин на 338 км + 100 м знизив швидкість, ввімкнув світловий лівий показник повороту, почав маневр повороту вліво та в цей час боковим зором побачив, що автомобіль марки «BMW X6» рухається на зустрічній смузі для руху по ходу руху його автомобіля, а саме здійснює маневр обгону та почав гальмувати і через кілька секунд він відчув удар у задню частину свого автомобіля. Зіткнення відбулось на зустрічній для нього смузі для руху.

У своїх письмових поясненнях, які ОСОБА_2 надав до суду першої інстанції він до викладеного вище, додатково зазначив про те, що перед наближенням до перехрестя, зменшив швидкість, оцінив дорожню обстановку, впевнився у відсутності зустрічного транспорту та подивившись у бокове дзеркало впевнився у тому, що автомобілі, які рухались за ним не почали маневру обгону, під`їхав до перехрестя, повторно впевнився у відсутності перешкод для здійснення маневру повороту та розпочав його, після чого, зненацька для нього на зустрічній смузі для руху з`явився автомобіль «BMW X6», який здійснював маневр обгону та скоїв з ним зіткненням.

У судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що 02 лютого 2021 року вона рухалась на автомобілі «BMW X6» державний номер НОМЕР_2 по автодорозі М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварино у м. Дніпро. В районі між смт. Межове до смт. Залізничне, вона рухалась з постійною швидкістю близько 90 км/год та перед нею їхав автомобіль УАЗ. Наближаючись до зазначеного автомобіля та впевнившись, що на зустрічній смузі для руху відсутні транспортні засоби вона почала здійснювати маневр обгону. В той час, коли вона виїхала на зустрічну смугу для руху та вже фактично здійснювала обгін автомобіля УАЗ автомобіль «ВАЗ-21214» державний номер НОМЕР_1 , який рухався попереду автомобіля УАЗ, по ходу її руху, почав зміщюватись вліво, виїжджаючи на зустрічну для нього смугу для руху. Вона подала звуковий сигнал та почала гальмування, з метою уникнути зіткнення, однак автомобіль «ВАЗ-21214» державний номер НОМЕР_1 продовжував свій маневр без зменшення швидкості та зміни напрямку руху, у зв`язку з чим між зазначеними транспортними засобами відбулось зіткнення. Оскільки автомобіль «ВАЗ-21214» державний номер НОМЕР_1 здійснював не визначений для неї маневр, зміщюючись з права на ліво по ходу її руху, зіткнення відбулось передньою частиною її автомобіля з задньою лівою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до схеми місця ДТП, зіткнення транспортних засобів сталося на відстані 1,86 метрів від лівого краю проїжджої частини по напрямку руху автомобілів «ВАЗ-21214» державний номер НОМЕР_1 та «BMW X6» державний номер НОМЕР_2 , тобто на зустрічній для них смузі для руху. Крім того на звороті до схеми місця ДТП зазначено про механічні пошкодження транспортних засобів, а саме у автомобіля ВАЗ-21214 державний номер НОМЕР_1 деформовано задній бампер зліва, деформовано заднє ліве крило та стійка лівого крила, пошкоджено лакофарбове покриття, пошкоджено задній лівий ліхтар, а у автомобіля «BMW X6» державний номер НОМЕР_2 розбито передній бампер з лівого боку, розбито переднє ліве крило, деформовано капот з правого боку, пошкоджене лакофарбове покриття та відбито ліву протитуманну фару.

Характер отриманих механічних пошкоджень транспортних засобів свідчить про те, що зіткнення відбулось передньою лівою частиною автомобіля «BMW X6» державний номер НОМЕР_2 з задньою лівою частиною автомобіля ВАЗ-21214 державний номер НОМЕР_1 . Крім того, схематично зображене місце зіткнення транспортних засобів знаходиться поза межами перехрестя, що, в сукупності з наявними механічними пошкодженнями свідчить про те, що автомобіль ВАЗ-21214 державний номер НОМЕР_1 не здійснював маневр повороту на перехресті, а завчасно змінив напрямок руху автомобіля, рухався під кутом 45 градусів, що в тому числі підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_1 , а тому місце зіткнення відбулось не безпосередньо на перехресті доріг.

При цьому підписуючи схему місця ДТП та протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 будь-яких зауважень до місця скоєння ДТП не мав.

В той же час, у провину ОСОБА_2 ставиться порушення п.п. 2.3 (б), 10.1, 10.4 та 14.3 ПДР України.

Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Пунктом 14.3 ПДР України передбачено, що водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.

На переконання апеляційного суду, порушення ОСОБА_2 п.п. 2.3 (б) та 10.4 ПДР України, навіть якщо й мало місце, у даному випадку не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

В той же час, у даному випадку встановлено та підтверджено дослідженими під час апеляційного перегляду належними доказами, невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам п.п. 10.1 та 14.3 ПДР України з огляду на таке.

Як зазначалось вище, перед зміною будь-якого напрямку для руху, водій повинен впевнитись в безпеці такого маневру.

У своїх первісних поясненнях, які ОСОБА_2 надав працівникам поліції він зазначив про те, що в момент виконання маневру повороту ліворуч він боковим зором побачив автомобіль «BMW X6» державний номер НОМЕР_2 , який знаходився на зустрічній смузі для руху та виконував маневр обгону. Це свідчить про те, що в момент, коли ОСОБА_2 розпочав змінювати напрямок руху, автомобіль під керування ОСОБА_1 вже здійснював обгін та знаходився на зустрічній смузі для руху, а тому для ОСОБА_2 зазначений автомобіль був перешкодою, яку він міг завчасно виявити. Вказана обставина свідчить про те, що при наближенні до перехрестя та перед початком цього маневру ОСОБА_2 не впевнився у тому, що автомобілі, які рухаються за ним не розпочали маневр його обгону, що є порушенням вищевказаних пунктів ПДР України.

При цьому, апеляційний суд критично ставиться до показів, які надав ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях до суду першої інстанції щодо того, що він двічі, при наближенні до перехрестя та перед початком маневру повороту, впевнився у відсутності як зустрічних транспортних засобів так і автомобілів, які рухаються за ним та розпочали маневр обгону, оскільки вони суперечать первісним поясненням самого ОСОБА_2 та не узгоджуються з іншими у справі письмовими доказами, а саме зі схемою місця ДТП та поясненнями потерпілої ОСОБА_1 .. Так ОСОБА_2 , вказуючи на виконання ним вимог п. 10.1 ПРД України, зазначає, що під час здійснення маневру повороту автомобіль «BMW X6» державний номер НОМЕР_2 раптово для нього з`явився на зустрічній смузі для руху та розпочав екстрене гальмування, хоча у даному випадку, при необмеженій видимості, ОСОБА_2 мав змогу завчасно виявити вказаний автомобіль, а тому пояснення останнього в цій частині не узгоджується з механізмом дорожньо-транспортної пригоди, з наслідками у вигляді механічних пошкоджень транспортних засобів та з іншими у справі доказами.

За заявою адвоката Майорова С.В. Дніпропетровським НДІСЕ 02 серпня 2021 року було проведено судове авто-технічне дослідження, яке викладено у висновку експерта Полуницького В.І. №3678-21 від 02.08.2021 року.

Однак, апеляційний суд зазначає, що вказаний висновок експерта складений на підставі заяви адвоката Майорова С.В. з вихідними даними, які не ґрунтуються на матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Так, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо швидкості руху транспортних засобів, відстані, яку подолав автомобіль «BMW X6» державний номер НОМЕР_2 з моменту виїзду на зустрічну смугу до місця зіткнення про що зазначено у вихідних даних експертного дослідження. Крім того, на схемі місця ДТП позначено дорожньою розмітку, яка розділяє напрямки руху (п. 1.5 розділу 34 ПДР України), в той час, як експертом вказано, що така дорожня розмітка відсутня на схемі місця ДТП, хоча в дослідницькій частині експертизи експерт зазначає про її наявність. Також вказаною експертизою не враховано обставини дорожньо-транспортної пригоди на які вказував ОСОБА_2 у своїх поясненнях та не надано їм оцінку з технічної точки зору, що на переконання апеляційного суду свідчить про однобічність цього експертного дослідження, а тому зазначена експертиза не враховується судом, як доказ винуватості ОСОБА_2 .

За результатами апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 порушень п.п. 10.1 та 14.3 правил дорожнього руху України, що знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, а дії ОСОБА_2 апеляційний суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з цим, враховуючи дані конкретні обставини дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд вважає, що порушення учасником дорожнього руху правил саме по собі не виключає винуватість іншого учасника руху і в даній справі наслідки у виді ДТП є результатом порушень ПДР двома водіями транспортних засобів, що підтверджується і постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2021 року по справі № 201/3898/21 стосовно ОСОБА_1 .

Будь-яких порушень вимог КУпАП під час оформлення матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність або недоведеність винуватості ОСОБА_2 та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під час апеляційного перегляду не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги потерпілої є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і підлягають задоволенню.

При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення, апеляційний суд, враховує положення ч. 2 ст. 38 КУпАП, відповідно до яких, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановлено апеляційним судом правопорушення ОСОБА_2 вчинено 02 лютого 2021 року, тому строк накладення адміністративного стягнення на день розгляду справи апеляційним судом та винесення постанови 05 серпня 2021 року, закінчився.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вимоги ст. ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне провадження стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за 124 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 38 КУпАП звільнити ОСОБА_2 від адміністративного стягнення у зв`язку з закінченням строків його накладення, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 248 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун