ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 тис. грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови районного суду вбачається, що 27 березня 2020 року, близько 09 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», д/н/з НОМЕР_1 на 248 км.+800 м. автодороги Н-10 сполученням «Стрий-Мамалига» в межах Новоселицького району, Чернівецької області, здійснював перевезення пасажирів міжміським сполученням «Київ-Чернівці», чим порушив вимоги абзацу 2 підпункту 4 пункту 2 постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Не погоджуючись з постановою районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з проханням скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, апелянт наголошує на відсутності в матеріалах справи характеризуючих даних щодо нього, як особи, яка притягається до відповідальності; у протоколі не вказана суть правопорушення та, які дії вчинені ним при порушенні карантину, а також відсутні докази щодо кількості осіб, які перебували у транспортному засобі. Також зазначає, що в протоколі відсутнє посилання на нормативний акт, який відносить Чернівецький регіон до певного виду рівня епідемічної безпеки, який діяв на момент складання протоколу

Провадження №33/822/398/21 Головуючий у І інстанції: Ляху Г.О.

Категорія: ст. 44-3 КУпАП Доповідач: Давній В.П.

та який визначає, які саме обмеження діють на території регіону.

Крім того, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вважає, що пропустив його з поважних причин, так як не отримував жодного повідомлення про дату та час судового розгляду у районному суді. Про наявність постанови дізнався лише після накладення арешту на його карткові рахунки, з повним текстом постанови ознайомився 12.07.2021р., після чого 20 липня 2021 року подав апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, винесена Новоселицьким районним судом Чернівецької області 12 травня 2020 року, останнім днем подання апеляційної скарги є 22 травня 2020 року.

З апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що вона подана 20 липня 2021 року, тобто після спливу процесуальних строків на оскарження постанови, однак апелянт заявив клопотання про поновлення такого строку у зв`язку з тим, що не отримував копії постанови та не знав про її наявність.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд вважає доцільним поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1654, карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 вказаного Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, за обставин, зазначених в постанові повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 27 березня 2020 року ОСОБА_1 27 березня 2020 року, близько 09 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», д/н/з НОМЕР_1 на 248 км.+800 м. автодороги Н-10 сполученням «Стрий-Мамалига» в межах Новоселицького району, Чернівецької області, здійснював перевезення пасажирів міжміським сполученням «Київ-Чернівці», чим порушив вимоги абзацу 2 підпункту 4 пункту 2 постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року (а.с.1).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що містяться у матеріалах справи (а.с.4, 5, 6) вбачається, що вони їхали з аеропорту «Бориспіль» в м. Кам`янець-Подільський, де в кількості шість пасажирів пересіли в інший транспортний засіб - мікроавтобус білого кольору «Мерседес-Бенц Спрінтер», д/н/з НОМЕР_1 , який прямував до м. Чернівці та на під`їзді до м. Чернівці, їх зупинили працівники поліції.

Наявні в матеріалах справи докази спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу і на наступні обставини.

Відповідно до ст. 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Вирішуючи питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладання стягнення на ОСОБА_1 необхідно в повній мірі врахувати характер та обставини вчиненого ним правопорушення, зокрема відсутність реально заподіяної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, що на думку апеляційного суду суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

Таким чином, вчинене ОСОБА_1 діяння лише формально містить ознаки, що характеризують певне правопорушення, яке не є суспільно небезпечним з огляду на можливі негативні наслідки, що притаманні для цього виду правопорушення, і суб`єктивно, не спрямовано на умисне порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Районний суд, приймаючи рішення щодо накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 тис. грн., не вмотивував своїх висновків, як того вимагає ст. 33 КУпАП, лише формально зазначив, що враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини та особу порушника та його майновий стан.

Однак, районний суд не врахував, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягається вперше, даних про те, що ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Враховуючи, що застосовування стягнення у виді значного штрафу поставить ОСОБА_1 та його сім`ю в складне матеріальне становище, аналізуючи доводи апеляційної скарги та матеріали справи, поведінку особи, що притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до переконання про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, умислу на вчинення правопорушення не мав, а наслідки даного правопорушення не представляють суспільної небезпечності, щиро розкаявся, тому є всі підстави відповідно до ст. 22 КУпАП, визнати вказане правопорушення малозначним та частково задовольнити його апеляційні вимоги, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.285, 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за його малозначністю на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду підпис В.П.Давній

Згідно з оригіналом : суддя В.П. Давній