16.08.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/687/21
Провадження № 3/533/271/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка село Сушки, Козельщинський район, Полтавська область, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувалася,

за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

19 червня 2021 року о 01 годині 22 хвилин громадянка ОСОБА_1 по вулиці Полеглих Героїв у селі Сушки, Кременчуцький (Козельщинський) район, Полтавська область, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_2 , не виконала вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану гучномовним пристроєм та спеціальними звуковими, світловими сигналами, не зупинилася та була зупинена шляхом переслідування на патрульному автомобілі, номерний знак НОМЕР_3 , чим порушила вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

19 червня 2021 року о 01 годині 22 хвилин громадянка ОСОБА_1 по вулиці Полеглих Героїв в селі Сушки, Кременчуцький (Козельщинський) район, Полтавська область, керувала автомобілем ЗАЗ 110307 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» на відеофіксацію, чим порушила вимоги підпункту «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Громадянка ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вину визнала у повному обсязі, щиро каялася, просила суворо не карати.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив таке.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Частиною 1 ст. 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Підпунктом «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина громадянки ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 243205 від 19 червня 2021 року; рапортом працівника поліції, згідно якого громадянка ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП;відеозаписом вчиненого адміністративного правопорушення.

А також вина громадянки ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 243204 від 19 червня 2021 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результати тесту склали 1,57 проміле алкоголю в крові; результатом тестування на алкоголь; рапортом працівника поліції; довідкою про те що громадянка ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувалася; відеозаписом вчиненого адміністративного правопорушення.

З відеозапису, наданого до протоколу, вбачається, що ОСОБА_1 не виконала вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу, після переслідування заїхала на подвір`я домоволодіння, де вийшовши з автомобіля та сказала, що «ми дома», а намагалася зайти у будинок разом із своїм чоловіком. Після чого пройшла на місці огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результати тесту показали 1,57 %. Від підпису у протоколах про адміністративні правопорушення відмовилась. Складення протоколу про адміністративне правопорушення та фіксування технічними засобами правопорушення відбувалося у точній відповідності до вимог КУпАП, права особи, відносно якої було складено протокол, жодним чином працівниками поліції порушені не були.

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки остання керувала автомобілем перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та не виконала вимог працівників поліції про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до довідки наданої Сектором поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно бази даних ІТС ІПНП НАІС посвідчення водія не отримувала.

Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суддя, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також факт визнання вини ОСОБА_1 , дійшла висновку про призначення на підставі ст. 36 КУпАП адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати відносно особи безальтернативне адміністративне стягнення у виді у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ від 10.10.2001 № 1306, передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Оскільки ОСОБА_1 не має посвідчення водія, вона не є водієм у розумінні положень Правил дорожнього руху, тому позбавлення права керування транспортним засобом до особи не застосовується.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 454 грн 00 коп.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 36, 40-1, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 276-279, 280, 283-289, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 17 000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн 00 коп.

Реквізити сплати штрафу: отримувач коштів ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0016001, код класифікації доходів бюджету 21081300. «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». Протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 243204, ДПР № 243205 від 19.06.2021.

Реквізити сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня винесення постанови, а при оскарженні - постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягатиме стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Суддя В.П. Козир