Справа № 947/8846/21
Провадження № 3/947/3080/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 року суддя Київського районного суду м. Одеси Чванкін С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 № 083505, що надійшла з полку Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2021 року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Мазда», н/з НОМЕР_1 , по вул. Фонтанська дорога в м. Одеса, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 , як порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленнями про отримання судової повістки, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання з?явилась адвокат ОСОБА_1 Бойко А.В., яка була не згодна з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснила суду, що 15.03.2021 року ОСОБА_1 разом зі своїми знайомими здійснював ремонт транспортного засобу «Мазда», н/з НОМЕР_1 , а саме: усували несправність вакуумного підсилювача гальм. В процесі здійснення ремонтних робіт, автомобіль почав рухатись через несправність гальмівної системи, що змусило ОСОБА_1 вчинити дії направлені на екстрене гальмування із салону автомобіля. Після того, як вдалося здійснити екстрене гальмування, автомобіль було вручну відбуксовано з газону, після чого ОСОБА_1 дійсно вживав алкогольні напої. Тобто, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, як про це зазначають поліцейські, у зв?язку з чим просила суд закрити провадження по справі у зв?язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України. Додатково адвокат Бойко А.В. просила суд викликати та допитати у якості свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд вважає, що у задоволенні клопотання про виклик свідків слід відмовити, оскільки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як свідки у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені, на місці пригоди у них не були відібрані пояснення, більш того, з відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що ці особи є знайомими ОСОБА_1 , тому суд вважає, що вони є зацікавленими, більш того, їх покази не спростують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння.

Судом було встановлено, що 15.03.2021 року працівниками патрульної поліції було складено адміністративний протокол у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом було досліджено пояснення командира відділення служби судової охорони ОСОБА_5 , яка 15.03.2021 року несла службу в Одеському окружному адміністративному суді, в яких вона зазначила, що близько 13.08 години 15.03.2021 року, вона почула шум гальм автомобіля та вирішила перевірити обстановку. В цей час на території Одеському окружному адміністративному суді, вона побачила автомобіль «Мазда», н/з НОМЕР_1 , вона підійшла до водія та почула явний запах алкоголю, також у водія вищевказаного автомобіля були явні ознаки алкогольного сп?яніння. Вона зробила йому зауваження та попросила або зупинитися та вийти з машини, або припаркувати її за межами території суду. Водій відігнав машина на територію військового ліцею. Після чого вона продовжила стояти біля дверей суду та побачила, що водій не вгамувався та знову почав рух, внаслідок чого в?їхав в огорожу, переїхавши бордюр, вона викликала «102».

Судом було оглянуто відеозапис наявний у матеріалах справи, з якого вбачається, що військовослужбовці, які займаються будівництвом на території де сталася пригода особисто визнають, що їх підлеглий - ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мазда», н/з НОМЕР_1 . Також на відеозаписі зафіксовано командира відділення служби судової охорони ОСОБА_5 , яка підтверджує факт керування ОСОБА_1 зазначеним автомобілем та знаходження його з ознаками алкогольного сп?яніння.

Таким чином, суд приймає до уваги пояснення командира відділення служби судової охорони ОСОБА_5 , оскільки вони узгоджуються з фактичними обставинами, які мали місце.

Суд критично відноситься до пояснень адвоката Бойко А.В. стосовно того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем та вживав алкоголь вже після його відбуксування, оскільки дані обставини спростовуються поясненнями командира відділення служби судової охорони ОСОБА_5 та відеозаписом наявним у матеріалах справи.

Працівниками патрульної поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп?яніння. За участю свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння, що підтверджується їх поясненнями наявними у матеріалах справи.

Також, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується відеозаписом наявним у матеріалах справи.

Інші обставини, про які адвокат Бойко А.В. зазначає у своїх поясненнях, як на підставу для закриття провадження по справі у зв?язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

З 01.07.2020 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №2617-VIII (далі Закон від 22.11.2018 р.). Підпунктом 4 п. 1 розділу І вказаного Закону від 22.11.2018 р. ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції, якою виключена відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі відповідальність водіїв транспортних засобів).

Разом з цим, п/п. 171 п. 2 розділу І Закону від 22.11.2018 р. Кримінальний кодекс України (далі КК) доповнений статтею 286-1, якою встановлена кримінальна відповідальність водіїв транспортних засобів. У зв`язку з тим, що відповідальність водіїв транспортних засобів, по суті, була криміналізована та передбачена можливість застосування кримінального покарання, а також у зв`язку з тим, що санкція за таке порушення була підвищена (збільшений розмір штрафу та строк додаткового покарання), то відповідальність водіїв транспортних засобів посилена.

Незважаючи, що Закон від 22.11.2018 р. набрав чинності з 01 липня 2020 року, та, що самим Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»» від 17 червня 2020 року №720-IX (далі Закон від 17.06.2020 р.) (розділ ІІ) передбачений особливий порядок набрання ним чинності, тобто з дня набрання чинності Законом від 22.11.2018 р., Закон від 17.06.2020 р. все ж набрав чинності в силу п. 4 Указу Президента України від 10.06.1997 р. з дня його опублікування в офіційному друкованому виданні, а саме у газеті «Голос України» за №110 від 03.07.2020 р.

Вказаним Законом від 17.06.2020 р. були внесені зміни до Закону від 22.11.2018 р. Зокрема, відповідно до абз. 6 п/п. 2 п. 117 розділу І Закону від 17.06.2020 р. п/п. 171 п. 2 розділу І Закону від 22.11.2018 р., яким КК доповнений новою статтею 286-1, виключений. Також відповідно до абз. 1 п/п. 1 п. 117 розділу І Закону від 17.06.2020 р. виключений п/п. 4 п. 1 розділу І Закону від 22.11.2018 р., яким ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції та з якої виключена відповідальність водіїв транспортних засобів.

Таким чином, суд вважає, що з 03.07.2020 р. ст. 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом №2617-VIII, а ст. 286-1 КК України виключена.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки він керував автомобілем та відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом події, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також поясненнями командира відділення служби судової охорони ОСОБА_5 .

Суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, а також той факт, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривні.

Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 штраф в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чванкін С. А.