ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 612/305/20 Головуючий суддя І інстанції Масло С. П.
Провадження № 33/818/142/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ по справі про адміністративне правопорушення /

03 серпня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Науменка В.В. на постанову судді Близнюківського районного суду Харківської області від 21 липня 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Близнюківського районного суду Харківської області від 21 липня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06.02.2001 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 28.05.2020 о 21 год 30 хв. ОСОБА_1 в смт Близнюки по вул. Ткаченка керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Не погодившись з цим рішенням захисник ОСОБА_1 - адвокат Науменко В.В.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Близнюківського районного суду Харківської області від 21 липня 2020 року, а провадження по цій справі стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. В разі неможливості закриття провадження у справі, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з передачею його на поруки колективу ТОВ науково-виробничої фірми «Хелп-Агро» смт.Близнюки Харківської області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанову вважає незаконною та необгрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального і матеріального права. Зазначає, що під час вивчення матеріалів справи ним встановлена невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №026480 вимогам діючого законодавствпа, та безпідставність його складання. Пояснює, що автомобіль ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 стояв біля домоволодіння за адресою: смт Близнюки, вул. Ткаченка,17 з вимкненим двигуном. В автомобілі сидів ОСОБА_1 та чекав приїзду родичів. Зазначає, що працівники поліції не зупиняли автомобіль ОСОБА_1 , а під`їхали до його автомобіля, коли він знаходився в нерухомому стані біля домоволодіння та насильно відкрили двері автомобіля так, що спрацювала автомобільна сигналізація, після чого між ОСОБА_1 та працівниками поліції виникла суперечка. Права та обов`язки ОСОБА_2 ніхто з працівників поліції не роз`яснював. Протокол про адміністративне правопорушення на місці ніхто не складав. Вважає, що в діях ОСОБА_1 немає складу адмінвстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, разом з апеляційною скаргою подано клопотання керівника ТОВ НВФ «Хелп-Агро» про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та передачу матеріалів справи стосовно нього на розгляд трудового колективу в порядку ст. 21 КУпАП.

В обґрунтування клопотання керівника ТОВ «Хелп-Агро» зазначено, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаявся і пояснив, що вперше сів у свій автомобіль у стані після вживання алкоголю, не представляв загрози для інших учасників дорожнього руху, бо знаходився в своєму автомобілі на виїзді в смт Близнюки на узбіччі. Подальша поведінка ОСОБА_1 була і є бездоганною, він цілковито відмовився від вживання алкогольних напоїв, зрозумів небезпечність перебування в такому стані, тим паче, на дорозі. ТОВ НВФ «Хелп-Агро» є підприємством, членом якого є ОСОБА_1 та загальними зборами розглянуто питання про взяття його на поруки. Колектив ТОВ НВФ «Хелп-Агро» зобов`язується здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень, його перевиховання й виправлення шляхом залучення до активної роботи в трудовому колективі, проведення заходів активного залучення до роботи на підприємстві та профілактичної роботи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Науменко В.В.втретє не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 25.06.2021 року ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи, яка призначена на 30.06.2021 року на 13.30 год. відкласти на іншу дату у зв`язку з підозрою на COVID-19. Також захисник ОСОБА_1 - адвокат Науменко В.В. надав заяву про відкладення розгляду справи, яка призначена на 30.06.2021 року на 13.30 год. у зв`язку з участю у розгляді кримінальних проваджень в Лозівському міськрайонному суді Харківської області (а.с. 168, 169). Крім того, 06.07.2021 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Науменка В.В. надійшла заява, в якій він просив розгляд апеляційної скарги, призначений на 07.07.2021 року на 12.15 год. відкласти на іншу дату у зв`язку з участю у розгляді кримінальних проваджень в Лозівському міськрайонному суді Харківської області (а.с.172). 03.08.2021 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Науменко В.В. надав до суду заяву, в якій просив розгляд апеляційної скарги, призначений на 03.08.2021 року на 13.15 год відкласти на іншу дату у зв`язку з його перебуванням у відпустці. ОСОБА_1 про час та місце розгляду апеляційної скарги 03.08.2021 року о 13.15 год був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про отримання судової повістки (а.с.181), однак в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Разом з цим, до заяв ОСОБА_1 та його захисника Науменка В.В. про відкладення розгляду справи не додано жодного документу, в тому числі медичних довідок на підтвердження про поважність причин неявки в судові засідання, що свідчить про зловживання ними їх правом, передбаченим ст. 268 КУпАП та навмисне затягування розгляду справи.

Враховуючи наведене, внаслідок зловживання стороною захисту своїми процесуальними правами, а також вимоги ст. ст. 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Науменка В.В.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга та клопотання не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме: відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №026480 від 28.05.2020 (а.с.4); письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с.14); пояснення ОСОБА_4 надані в судовому засіданні, відеозапис з місця події на двох DVD-R дисках.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 4) вбачається, що ОСОБА_1 28.05.2020 о 21 год. 30 хв. в смт Близнюки по вул. Ткаченка керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Ці обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, виходячи зі специфіки дослідження, що, в свою чергу, унеможливлювало проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яких було залучено працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 28.05.2020 вони знаходилися в смт Близнюки по вул. Ткаченка. Повз них проїхав автомобіль ВАЗ 2108 червоного кольору, а цей транспортний засіб наздоганяв поліцейський автомобіль з увімкненими червоно-синіми проблисковими маячками та спеціальними звуковими сигналами. Після чого, водій автомобіля ВАЗ 2108 червоного кольору припаркувався біля домоволодіння по вул. Ткаченка в смт. Близнюки та до нього під`їхали працівники поліції та запропонували водієві вийти з автівки, на що той відмовився. Працівники поліції запросили кожного з них бути свідком під час оформлення на ОСОБА_1 адміністративного матеріалу. Працівниками поліції в їх присутності було запропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «ДРАГЕР» та пропоновано проїхати в медичний заклад для його огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 в їх присутності відповів відмовою. Крім того, працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його права.

З наявного в матеріалах провадження відеозапису вбачається, що під час пропонування працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння були присутні свідки, що свідчить про те, що вони дійсно перебували на місці зупинки ОСОБА_1 під час спілкування останнього з працівниками поліції, а тому, суд апеляційної інстанції бере їх до уваги при апеляційному перегляді.

Для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду судом апеляційної інстанції шляхом направлення судових повісток викликались вищевказані свідки для надання особистих пояснень, а також інспектор поліції Коростій В.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Проте, в судове засідання суду апеляційної інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та інспектор поліції Коростій В.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не з`явилися. Відповідно до зворотних повідомлень, свідок ОСОБА_4 та інспектор Коростій В.В. отримали судові повістки в судове засідання призначене на 03.08.2021 р. на 13.15 год.- 21.07.2021 року, однак в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили (а.с. 179, 180).

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості примусити свідків з`явитись в судове засідання, а тому відповідно до вимог чинного КУпАП, виконав усі можливі дії для їх виклику в судове засідання.

Дослідивши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, вбачається що працівники поліції дійсно запропонували останньому у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «ДРАГЕР», а також у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД, однак ОСОБА_1 відмовився.

Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про те, що права та обов`язки ОСОБА_2 ніхто з працівників поліції не роз`яснював, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а сидів в ньому та чекав приїзду родичів та про те, що працівники поліції не зупиняли автомобіль ОСОБА_1 , а під`їхали до його автомобіля, коли він знаходився в нерухомому стані біля домоволодіння спростовуються відомостями, які містяться на відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксований момент переслідування транспортного засобу Ваз 2108 д.н.з. НОМЕР_2 та з якого чітко вбачається, що машина патрульної поліції переслідувала транспортний засіб, який згодом повернув праворуч та припаркувався біля домоволодіння.

Належить взяти до уваги, що незважаючи на незгоду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу, цей протокол складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мав для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта з приводу незгоди з відомостями протоколу.

Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я. Відповідно до п.7 цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився.

З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи відомості, що є наявними в цьому провадженні про послідовність дій, стосовно події, що зафіксована у протоколі вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та у медичному закладі КНП ХОР ОНД відмовився в присутності двох свідків, що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання його захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

Між тим, дотримуючись вимог ст. 280 КУпАП («Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення»), суд апеляційної інстанції, окрім іншого, повинен при розгляді апеляційної скарги враховувати та розглядати по суті наявні в матеріалах справи клопотання, в тому числі, трудового колективу або громадської організації. Така вимога законодавця чітко передбачена у змісті ст. 280 КУпАП та має імперативний характер, тобто без розгляду цього клопотання судовий розгляд не може вважатися повним та всебічним.

Враховуючи встановлені фактичні обставини події, суд апеляційної інстанції вбачає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною, такі дії, згідно ст. 10 КУпАП є умисними, спрямовані на умисне ухилення від відповідальності, що вказує на відсутність підстав для застосування норм ст. 21 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст. 8 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

А відповідно до вимог ч.1 ст. 21 КУпАП, яка є чинною на момент апеляційного розгляду справи стосовно ОСОБА_1 , особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи та особи, яка вчинила правопорушення, передбачені частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Таким чином законодавець чітко визначив, що особи, які визнані винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого, у тому числі, ст. 130 КУпАП, не можуть бути звільнені від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів справи, стосовно них, до трудового колективу для вирішення питання застосування заходів громадського впливу.

ОСОБА_1 визнаний винним саме за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому, у суду апеляційної інстанції немає процесуальної можливості звільнити його від адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 21 КУпАП.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд апеляційної інстанції бере до уваги і ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення не на службовому автомобілі, а на автомобілі, яким він використовує у власних потребах.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає, а подане керівником ТОВ НВФ «Хелп-Агро» Колмиком Ю.В. клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 21 КУпАП та передачі матеріалів по адміністративній справі на розгляд трудового колективу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання керівника ТОВ науково-виробнича фірма «Хелп-Агро» Колмика Ю.В. щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 21 КУпАП та передачі матеріалів по адміністративній справі на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу - відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Науменка В.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Близнюківського районного суду Харківської області від 21 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков