Провадження № 3/161/3641/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 травня 2021 року серії ААБ №073825, ОСОБА_1 26 травня 2021 року о 17 год. 36 хв. у с. Піддубці Луцького району Волинської області, по вул. Київській 62, керуючи автомобілем Renault Kangoo, НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, втратив керування автомобілем та допустив виїзд на праве узбіччя, де автомобіль перевернувся. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження з матеріальними збитками. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення пункту 12.1 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Він же, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 травня 2021 року серії ААБ №073826, 26 травня 2021 року о 17 год. 36 хв. у с. Піддубці Луцького району Волинської області, по вул. Київській 62, керував автомобілем Renault Kangoo, НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення пункту 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у правопорушенні, передбаченому ст.124 КУпАП, визнав. Стосовно правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, свою вину не визнав та пояснив, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Наполягав на тому, що лікар в нього мав відібрати біологічні зразки (кров, сечу, зразки епіталію) для визначення наявності стану алкогольного сп`яніння, але цього він не зробив. Також вказує, що є інвалідом ІІІ групи, має хворе коліно, а тому не може нормально стояти, в тому числі виконувати «позу Ромберга».

Таку позицію ОСОБА_1 підтримав у судовому засіданні його захисник адвокат Нарушевич В.В.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

На переконання судді винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

1) протоколами про адміністративні правопорушення;

2) рапортом оперативного чергового;

3) схемою ДТП;

4) письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ;

5) висновком лікар-нарколога КП «Волинський медичний центр терапії залежностей»;

6) актом медичного огляду;

7) відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Він же вчинив порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та іншого майна, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що огляд повинен був проводитися виключно з відібранням біологічних зразків та проведення лабораторних досліджень, адже відповідно до п.7 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), проведення лабораторних досліджень є обов`язковим лише для визначення конкретного наркотичного засобу або психотропної речовини, під діями яких перебуває людина. Встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою лабораторного дослідження не є обов`язковим, а конкретна методика дослідження обирається лікарем.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на незрозумілі, на його думку, процедури, які були застосовані лікарем, спростовується змістом акту медичного огляду, в якому наведені всі виконані лікарем процедури, а також ознак, за яким він встановив стан алкогольного сп`яніння (зовнішній вигляд, поведінка особи, стан свідомості, орієнтування у місці, часі та власній особистості, мовна здатність, вегетативно-судинні реакції, дихання, незмінність зіниць, млява реакція на світло, точність рухів, міміка, запах алкоголю з порожнини рота тощо).

Доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що в нього хворе коліно і він не може виконувати «позу Ромберга» є надуманими, оскільки жодними фактичними даними не підтверджується. До того ж, стан алкогольного сп`яніння був встановлений за всією сукупністю ознак стану ОСОБА_1 на час його огляду, як то неможливість виконати пальцево-носову пробу, незмінні зіниці та млява їх реакція на світло, різкий запах алкоголю з порожнини рота тощо.

Посилання захисника на те, що спочатку ОСОБА_1 мав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а потім, у разі незгоди з результатами, у лікаря-нарколога, суддя відхиляє, оскільки саме дослідження у лікаря-нарколога, тобто, за участю особи зі спеціальними знаннями у цій сфері, дозволяє об`єктивно оцінити стан особи, яка керувала транспортним засобом. Відсутність огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів не виключає у діях ОСОБА_1 складу правопорушення та не спростовує факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

До того ж, стверджуючи про недійсність проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, захисник, як і сам ОСОБА_1 не клопотали перед судом про призначення судової експертизи для перевірки відповідності дій лікаря відповідним медичним протоколам.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують правопорушення суддя не вбачає.

Отже, враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на правопорушника слід остаточно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 454,00 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 124, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП остаточно накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 34 000,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк