ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 червня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 червня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадина України, який проживає в АДРЕСА_1 , непрацюючого - визнано винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185-10 та ч.2 ст.204-1 КУпАП і на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 800 (вісімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок в дохід держави.

Згідно оскаржуваної постанови, 08 червня 2021 року о 18 годині 55 хвилин ОСОБА_1 на відстані 70 метрів від лінії державного кордону, в районні прикордонного знаку №805, що на території Кам`янецької об`єднаної громади Чернівецького району Чернівецької області, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, групою осіб спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_1 , групою осіб спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , намагався втекти з місця вчинення адміністративного правопорушення, під час затримання прикордонним нарядом, вчинив злісну непокору законному розпорядженню та вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме на неодноразові заклики зупинитися та на фрази «Стій! Прикордонний наряд», «Перевірка документів» не реагував.

На вказану постанову суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій він просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185-10, ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Зазначає, що він не давав письмових пояснень, з приводу того, що : «08 червня 2021 року він разом з п`ятьма особами хотів перекинути цигарки через

ЄУНСС: 715/1293/21 Головуючий у 1 інстанції: Цуренко В.А.

НП: 33/822/397/21 Суддя-доповідач: Давній В.П.

Категорія: ч.2 ст. 185-10, ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Державний кордон з України в Румунію, прикордонники кричали «Стояти!»», він тікав, після чого був затриманий працівниками прикордонної служби».

Вказує на те, що в матеріалах справи відсутня інформація про наявність у його діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень.

Зауважує, що рапорт працівника прикордонної служби є фактичним поясненням зацікавленої особи, яка є працівником прикордонної служби, а тому не може бути допустимим доказом вини особи.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне затримання, протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів не можуть бути прийняті в якості переконливих доказів доведеності вини у вчинені адміністративного правопорушення, пов`язаного з намаганням незаконного перетинання або вчинення спроби незаконного, умисного перетинання державного кордону України, оскільки вони підтверджують лише місце затримання особи, однак їх зміст не свідчить про спробу перетинання групою осіб спільно з іншою особою державного кордону, а тому посилання районного суду на них як на доказ його вини є безпідставним.

Стверджує, що для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП та ч.2 ст. 204-1 КУпАП необхідно встановити наявність прямого умислу у особи, яка вчиняє вказане адміністративне правопорушення, однак такого умислу у нього не було.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що кваліфікація його дій за ч.2 ст. 204-1 КУпАП та ч.2 ст. 185-10 КУпАП є невірною, адже диспозиції цих статей передбачають вчинення правопорушення групою осіб, однак доказів, які вказують на вчинення будь-яких дій з боку інших особі районним судом не встановлено.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Апеляційним судом встановлено, що вказані вимоги закону при розгляді справи в районному суді були дотримані в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підроблених документів чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою зазначеної статті.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколами про вилученні речей і документів, а також іншими вказаними у ній засобами і документами.

Як встановлено із даних матеріалів справи та протоколу про адміністративні правопорушення Зх РУ №019516 від 08.06.2021 року, 08 червня 2021 року о 18 годині 55 хвилин ОСОБА_1 на відстані 70 метрів від лінії державного кордону, в районні прикордонного знаку №805, що на території Кам`янецької об`єднаної громади Чернівецького району Чернівецької області вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, групою осіб спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Вище вказані обставини також встановлені в протоколі про адміністративне затримання від 08 червня 2021 року, крім того в даному протоколі встановлено, що під час проведення пошукових заходів з протидії незаконному переміщенні через державний кордон тютюнових виробів, прикордонним нарядом «ГрР» був виявлений громадянин ОСОБА_1 в контрольованому прикордонному районі на території Камянської ОТГ Чернівецького району Чернівецької області, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Біла Криниця» впс «Порубне», на напрямку №805 прикордонного знаку, який вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонному наряду, а саме: при виявленні, прикордонний наряд чітко та недвозначно, жестами та словами подав команду «Стій! Прикордонний наряд», «Перевірка документів», після чого ОСОБА_1 , побачивши прикордонний наряд та почувши законну вимогу, вчинив спробу втечі від прикордонного наряду, проте в ході переслідування був затриманий в складі групи осіб.

Із даних рапорту начальника дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Біла Криниця» відділу прикордонної служби «Порбуне» Хмелика О. від 08.06.2021 року вбачається, що о 17:45 год. 08 червня 2021 року від п/п отримано інформацію про спостережння руху осіб з пакунками тютюнових виробів в бік ДК на напрямку 805 п/зн. Під час проведення розшукових заходів з протидії незаконному переміщенню через державний кордон тютюнових виробів, були виявлені 6 громадян України, які здійснили спробу незаконного перетину кордону ДК з України в Румунію без документів, що посвідчують особу для незаконного переміщення тютюнових виробів через ДК на території Камянської ОТГ, та які вчинили злісну непокору законному розпорядженню прикордонному наряду, а саме: при виявлені, він чітко та неодноразово, жестами та словами подав команду «Стій! Прикордонний наряд», «Перевірка документів», після чого вони побачили його та почувши законну вимогу, вчинили спробу втечі від прикордонного наряду, проте були затримані в ході переслідування.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 , які він надав добровільно, будучи повідомлений про його права, передбачені ст. 63 Конституції України, 08 червня 2021 року він разом з п`ятьма особами хотів перекинути цигарки через Державний кордон з України в Румунію, прикордонники кричали щоб він запинився, але він тікав.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про те, що письмове пояснення, яке знаходиться в матеріалах справи не було надане самим ОСОБА_1 , то апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими, вказане пояснення власноруч написане та підписане ОСОБА_1 , крім того апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних про застосування щодо ОСОБА_1 , незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів апелянта про те, що рапорт начальника групи дільничних інспекторів Хмелика О. не є належним та допустимим доказом через те, що він є зацікавленою особою, то під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено жодних даних, які би давали підстави вважати, що начальник групи дільничних інспекторів прикордонної служби ВІПС «Біла Криниця» відділу прикордонної служби «Порубне» Хмелик О. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколів, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано.

Що стосується вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП, апеляційний суд вважає, що його вина у інкримінованому правопорушенні повністю підтверджується сукупністю наявних у справі доказів.

Вимогами ч. 2 ст. 185-10 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчиненні групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою вказаної статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП, доведена протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №019516 від 08 червня 2021 року, протоколом про адміністративне затримання від 08 червня 2021 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, рапортом начальника дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Біла Криниця» відділу прикордонної служби «Порубне» Хмельника О., та письмовими поясненнями ОСОБА_1 ,

Аналізуючи зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає вірними висновки районного суду про те, що надані докази підтверджують факт намагання втекти з місця вчинення адміністративного правопорушення, під час затримання прикордонним нарядом, вчинення злісної непокори законному розпорядженню та вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчиненні групою осіб.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апелянта з приводу того, що кваліфікація його дій саме за ч.2 ст. 185-10 КУпАП та ч.2 ст. 204-1 КУпАП є неправильно через те, що відсутні докази, які вказують на вчинення будь яких дій з боку інших осіб.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину кордону в складі групи осіб, крім того згідно протоколу про затримання ОСОБА_1 після спроби втечі від прикордонного наряду був затриманий в складі групи осіб, відомості в даних протокол узгоджуються із іншими доказами по справі і з письмовими поясненнями відібраними у ОСОБА_1 , що спростовую вищевказане твердження апелянта щодо помилкової кваліфікації.

За таких обставин, оцінивши докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, вважаю, що висновок районного суду про порушення ОСОБА_1 ч.2 ст. 185-10 КУпАП та ч.2 ст. 204-1 КУпАП за обставин, встановлених судом, законний і належним чином вмотивований.

Доводи викладені у апеляційній скарзі, не дають підстав для скасування судового рішення та не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185-10 КУпАП ч.2 ст. 204-1 КУпАП, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Правильно застосовано суддею і ст. 36 КУпАП, згідно з якою, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у даному випадку, саме з врахуванням санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Жодних порушень норм матеріального та процесуального права під час апеляційного перегляду не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185-10 та ч.2 ст. 204-1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Давній