справа: 274/3661/21
провадження: 3/0274/1657/21
ПОСТАНОВА
Іменем України
11.08.2021 м.Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хоцька Л.М., за участю адвоката Кравця М.А., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, не одруженого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Згідно протоколу серії БД №258846 від 31.05.2021 року, 31.05.2021 року о 21 год. 28 хв. ОСОБА_1 в с. Мирославка, вул. Шевченка, керував ТЗ з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що алкогольні напої не вживав. 31.05.2021р., десь о 21 год. 00 хв., йому подзвонила сусідка ОСОБА_2 і попросила підвезти її до дому, так як у неї болять ноги і їй важко ходити? на що він погодився. Разом з сусідкою і її донькою він сів в автомобіль. Не встиг його завести, як під`їхали працівники поліції і попросили надати їм документи. Він погодився і пішов до хати за документами. Думав, що це лише перевірка, однак, після перевірки документів поліцейські запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», від проходження якого він відмовився. Пройти освідування в медичному закладі працівники поліції йому не запропонували, склали протокол про адміністративне правопорушення.
Свідок ОСОБА_3 вказала, що ОСОБА_1 є її далеким сусідом. Пояснила, що вийшовши з автобуса на зупинці разом зі своєю дочкою вони побачили, що біля хати ОСОБА_1 стоїть його автомобіль. Так, як у неї хворі ноги, їй дуже тяжко ходити, вони попросили ОСОБА_1 підвезти їх до дому. Тільки вони сіли в автомобіль, одразу приїхали поліцейські і попросили ОСОБА_1 надати документи. ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, якого навіть ще не встиг завезти, пішов до хати по документи. Після чого, вони з дочкою вийшли з автомобіля і пішли пішки.
Свідок ОСОБА_4 вказала, що ОСОБА_1 є їхнім далеким сусідом, з яким вони в нормальних відносинах. Пояснила, що її мати погано ходить, пересувається за допомогою палок. Біля зупинки, де живе ОСОБА_1 , побачили його автомобіля і попросили їх підвезти до дому. Коли вони сіли в автомобіль, одразу приїхали поліцейські і попросили ОСОБА_1 надати документи. Той погодився і пішов додому взяти документи, оскільки при собі їх не мав. Автомобіль був в нерухомому стані, ОСОБА_1 навіть не встиг його завезти.
Адвокат ОСОБА_1 Кравець М.А. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки факт керування автомобілем ОСОБА_1 не встановлено.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідків, виступ адвоката, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України.
Так, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі,яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Крім цього, процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння осіб, які керують транспортними засобами, визначена ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).
Відповідно до вказаних нормативно-правових актів огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
В силу ч. 5 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону України №586-VI від 24.09.2008) огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2).
В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №258846 від 31.05.2021р. ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Факт керування автомобілем ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження в судовому засідання.
Відеозаписи з нагрудних камер поліцейського, на якому зафіксовано події, що відбувалися 31.05.2021 року за участю водія ОСОБА_1 , не підтверджують, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, крім цього, як встановлено судом, працівниками поліції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, що підтверджується відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення та оглянутим судом в судовому засіданні. Також, факт керування автомобілем заперечили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які надали покази в судовому засіданні.
Наведене свідчить, що працівники поліції при вирішенні питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП діяли не у відповідності до своїх повноважень, визначених законодавством.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин з урахуванням вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247 п. 1. ч. 1, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
п о с т а н о в и в :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Л.М.Хоцька