Справа № 642/1669/21 Головуючий у 1 інстанції Киреєв О. В.
Провадження № 33/4823/377/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2021 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Як встановив суд, 13 березня 2021 року о 13 годині на автомобільній дорозі с. Ставок с. Дослідна с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом (автомобілем) «ГАЗ-3302ПБ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

13 березня 2021 року о 13 годині на автомобільній дорозі с. Ставок с. Дослідна с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом (автомобілем) «ГАЗ-3302ПБ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови Міжрайонного відділу ДВС в м. Харків від 13 липня 2020 року у рамках ВП № 599425941, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що не погоджується з результатами огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, оскільки ніколи не вживав наркотичних препаратів, маючи сумніви щодо неупередженості лікарів та працівників поліції, забажав проведення нових досліджень, однак працівники поліції йому відмовили. Протокол про адміністративне правопорушення він не підписував, оскільки вважав себе невинуватим, до того ж не був ознайомлений з результатами медичного огляду. Висновок про вживання наркотичних речовин є недійсним, внаслідок того, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, оскільки обов`язковим є проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу, однак дослідження було проведено за допомогою тест-смужки, а також зразки біологічного середовища відбирались в одну ємність, а не в дві, як це було необхідно. Акт медичного огляду не містить зазначення діагнозу. Крім того, у медичному висновку відсутній запис про повідомлення оглянутій особі результатів медичного огляду.

Також зазначає, що у матеріалах справи відсутня належним чином завірена копія постанови про тимчасове обмеження його в праві керування транспортним засобом, а також відсутні докази отримання ним вказаної постанови та повідомлення його про прийняття такого обмеження. А дізнався про це тільки 13.03.2021 року від співробітників поліції. Крім того в постанові про встановлення обмежень невірно зазначено його адресу.

Звертає увагу, що працює офіційно водієм.

Вважає неналежним доказом рапорт інспектора поліції про нібито обізнаність його у встановленні обмеження у праві керування, оскільки дата його складання суперечить інформації поданої в ньому.

Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просив поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив задовольнити її, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, зокрема, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 20 від 13.03.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (а.с. 5); Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 20 від 13.03.2021 року, який містить результат обстеження позитивний на морфін.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проведений з дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння, тому доводи ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними.

Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що суд при розгляді справи не у повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

За ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний про обмеження його в праві керуванні транспортним засобом, а також те, що йому направлялась копія постанови про встановлення відносно нього тимчасового обмеження - не має.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1. ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко