КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

08 квітня 2021 року м. Київ

Справа №367/7560/20

Апеляційне провадження №33/824/2000/2021

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2021 року за матеріалами, які надійшли з Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Не погодилась із зазначеною постановою ОСОБА_1 , 22 березня 2021 року нею подано апеляційну скаргу, яка зокрема містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що постанова нею одержана в суді лише 12 березня 2021 року. До цього часу вона постанови не отримувала та про результати справи їй відомо не було.

На підставі викладеного просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2021 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що справа призначалась до розгляду неодноразово, зокрема, про судове засідання призначене на 15 січня 2021 року ОСОБА_1 та її представник Гурський М.Ф. були повідомлені належним, що підтверджується клопотанням Гурського М.Ф. , в якому він просив відкласти розгляд справи призначений на 15 січня 2021 року (а.с.56). Справу було розглянуто 15 січня 2021 року без їх участіта винесено оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

02 лютого 2021 року представником ОСОБА_1 - Гурський М.Ф. до Київського апеляційного суду було подано апеляційну скаргу на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2021 року. Однак, постановою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року вказану апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, оскільки апеляційна скарга подана після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Вдруге з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції 22 березня 2021 року, в якій підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження вказала на те, що оскаржуванупостанову вона отримала в суді лише 12 березня 2021 року. До цього часу вона постанови не отримувала та про результати справи їй відомо не було.

Однак, суддя вважає вказані підстави безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що адвокат Гурський М.Ф., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , був обізнаний про розгляд справи призначений на 15 січня 2021 року, а тому вони мали змогу дізнатися про хід розгляду справи та прийняте судом рішення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що станом на 02 лютого 2021 року Гурський М.Ф. вже була отримана копія оскаржуваної постанови, про що ним особисто було зазначено в апеляційній скарзі від 02 лютого 2021 року, а тому посилання ОСОБА_1 на отримання нею копії оскаржуваної постанови лише 12 березня 2021 року, як на підставу для поновлення строку, суддя вважає безпідставними, оскільки оскаржувану постанову її представником, який діє від її імені та в ї інтересах, було отримано ще 02 лютого 2021 року.

Таким чином, апеляційна скарга подана ОСОБА_1 з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

А відтак доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не буланалежним чином повідомленапро час та місце розгляду матеріалів про притягнення її до адміністративної відповідальності відхиляються апеляційним судом, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Крім того, ОСОБА_1 булаобізнанапро те, що відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення, однак в подальшому рухом справи щодо нього не цікавилась.

Будь-яких інших доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2021 року ОСОБА_1 надано не було, а тому наведені неюпричини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Враховуючи вищевикладене, зазначені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими та неповажними, оскільки нею не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі нею апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.

Таким чином, ОСОБА_1 слід відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2021 року, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.294 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.