Справа № 727/9819/20
Провадження № 3/727/137/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., за участю секретаря Кицинюка С.В., захисника Колчанова Р.В., представника потерпілого Никифорака В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КпАП України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 16.11.2020 року серії ДПР 18 №022022, 16.11.2020 року о 21 год. 48 хв. в м.Чернівці по вул.Героїв Майдану, 172 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz Citan» д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя з вул.Каспрука на заборонний сигнал світлофору (червоний) та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Міцубісі L300» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював поворот ліворуч на вул.Каспрука. Під час ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з механічними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.8.7 Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

ОСОБА_1 пояснив суду, що 16.11.2020 року рухався по вул. Героїв Майдану в м.Чернівці, їхав зі сторони площі Соборної у бік кільця Майдану. Рухався у крайній лівій смузі та бачив, що біля повороту на вул. Каспрука хоче звернути транспортний засіб «Міцубісі», однак у зв`язку із тим, що він знаходився на головній дорозі думав, що водій «Міцубісі» надасть йому перевагу у русі. Він рухався зі швидкістю до 50 км/год., а транспортний засіб «Міцубісі» рухався зі швидкістю близько 20 км/год. Дорога була вологою. Зіткнення транспортних засобів сталося на його смузі руху, тобто на крайній лівій смузі руху. Перед зіткненням він гальмував. У правій смузі знаходився автомобіль, який звернув на вул.Каспрука.

Просив провадження по справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 пояснив суду, що 16.11.2020 року рухався з Проспекта Незалежності та повернув на вул. Героїв Майдану, де хотів повернути ліворуч на вул.Каспрука м.Чернівці. Перед виконанням маневру він зменшив швидкість до 20 км. на год. та призупинився, дочекався коли ввімкнеться червоне світло для учасників дорожнього руху на зустрічній смузі руху, після чого розпочав виконання маневру. На зустрічній крайній лівій смузі руху на червоне світло світлофора зупинився транспортний засіб «Volkswagen Passat», він почав виконувати маневр повороту ліворуч, однак проїхав десь біля 2 метрів та відчув удар. Сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його транспортного засобу та автомобіля марки «Mercedes Benz Citan» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора. ДТП відбулось на зустрічній смузі руху, ближче до розділювальної смуги.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 16.11.2020 року коли трапилося дорожньо-транспортна пригода він перебував на парковці по вул.Героїв Майдану, 160, тобто біля місця дорожньо-транспортної пригоди. Бачив, як транспортний засіб «Міцубісі» рухався по вул.Героїв Майдану в сторону площі Соборної. Водій «Міцубісі» хотів повернути з вул.Героїв Майдану на вул.Каспрука, у зв`язку із чим зупинив транспортний засіб. На зустрічній смузі руху, в крайній лівій смузі зупинився транспортний засіб темного кольору на червоне світло світлофора. Водій транспортного засобу «Міцубісі» почав маневр повороту ліворуч, а водій автомобілю «Мерседес» рухався у зустрічному напрямку у крайній правій стороні та проїхав на червоний для нього сигнал світлофора, не зупинився, у зв`язку із чим сталася дорожньо-транспортна пригода. Зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі руху ОСОБА_1 . Транспортний засіб темного кольору, який зупинився на червоне світло світлофора у крайній лівій смузі, після того як увімкнулося зелене світло світлофора продовжив рух. Транспортний засіб «Мерседес», на його думку, рухався з недопустимою швидкістю у населеному пункті, близько 80 км/год. Від місця зіткнення транспортних засобів він знаходився на відстані біля 10 метрів. Також зазначив, що бачив як після ДТП ОСОБА_1 зняв зі свого автомобіля відео реєстратор та заховав його.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст.124 КпАП України, до адміністративної відповідальності притягаються учасники дорожнього руху у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також ж суспільні відносини у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення, крім вчинення порушення правил дорожнього руху, додатково характеризується вказівкою на настання наслідків у вигляді майнової шкоди.

Умовою настання адміністративної відповідальності у даному випадку є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Як видно із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 16.11.2020 року, працівником патрульної поліції було складено протокол відносно ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням ним п.8.7 Правил Дорожнього руху України.

Питання відповідності дій вимогам Правил дорожнього руху кожного з учасників ДТП та наявність ймовірного причинного зв`язку між їх невиконанням та наслідками, що настали, і підлягають з`ясуванню судом під час розгляду даної справи.

Згідно п.8.7 ПДР України, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

У силу приписів п. 2.3б Правил дорожнього руху: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як вбачається зі схеми дорожньо-транспортної пригоди у автомобіля марки «Mercedes Benz Citan» д.н.з. НОМЕР_1 виявлено пошкоджено: переднє праве та ліве крило, передній бампер з правого та лівого боку, передня права фара, передня та задня ліві дверки, ліве дзеркало, переднє праве крило.

У автомобіля марки ««Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди виявлено пошкодження: передній бампер, передня ліва фара, капот з лівого боку, переднє ліве крило, передня ліва дверка.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що він не порушував правил дорожнього руху України та не їхав на червоний сигнал світлофора, суд вважає недостовірними, оскільки такі покази спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_3 , який був безпосереднім очевидцем ДТП та бачив, що ОСОБА_1 не дотримався ПДР, проїхавши на червоний сигнал світлофора.

Відповідно до п.8.7.3е червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

При цьому, суд враховує положення пункту 1.4 Правил дорожнього руху, згідно з якими кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до ст. 251 КпАП України - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інше.

Обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за забезпеченням безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КпАП України).

Підставою для проведення експертизи є передбачений законом процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом). Підставою проведення експертного дослідження є письмова заява (лист) замовника (юридична або фізична особа) з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються. Експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування.

На підставі ст.273 КпАП України експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судову експертизу», зазначено, що правильність висновку експерта, крім іншого, забезпечується присутністю учасників процесу в передбачених законом випадках під час проведення судової експертизи.

У судовому засідання захисником ОСОБА_1 , адвокатом Колчанивим Р.В. було надано суду висновок експерта №0114 від 21.01.2021 року по результатам проведення судової авто технічної експертизи.

Згідно вказаного висновку пояснення водія автомобіля «MITSUBISHI L300» ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не спроможні і тому, дослідження по поясненнях водія автомобіля «MITSUBISHI L300» ОСОБА_2 не врахувались при проведенні експертизи.

В поясненнях водія автомобіля «MERCEDES-BENZ CITAN» ОСОБА_1 ехнічної неспроможності не вбачається і тому вони враховувались при проведенні експертизи.

Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з технічної тачки зору, малоінформативні і тому, відповісти на питання чи вони спроможні, не виявляється можливості. Отже, дослідити обставини ДТП по показах свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виявляється можливим.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «MERCEDES-BENZ CITAN» ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.8.7.3(в) Правил дорожнього руху, а саме перетинати перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофору та п.12.3 Правил дорожнього руху, а саме в момент виникнення небезпеки для руху застосувати гальмування.

Водій автомобіля «MERCEDES-BENZ CITAN» ОСОБА_1 не мав технічної можливості шляхом застосування гальмування уникнути даної пригоди.

В діях водія автомобіля «MERCEDES-BENZ CITAN» ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей у виконанні вимог Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв`язку з даною пригодою.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «MITSUBISHI L300» ОСОБА_2 повинен був діяти згідно до вимогп.1.5 Правил дорожнього руху України, тобто не створювати небезпеку чи перешкоду для руху водію автомобіля «MERCEDES-BENZ CITAN» ОСОБА_1 п.2.3(д) Правил дорожнього руху України, а саме не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, п.8.7.3(в) Правил дорожнього руху України, тобто він міг перетинати перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофору, п.10.1 Правил дорожнього руху України, тобто перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (в даному випадку водію автомобіля «MERCEDES-BENZ CITAN» ОСОБА_1 ) п.16.6 Правил дорожнього руху України, а саме дати дорогу автомобілю «MERCEDES-BENZ CITAN».

За умови виконання вимог п.п.1.5; 2.3(д); 8.7.3(в); 10.1; 16.6 Правил дорожнього руху України водій автомобіля «MITSUBISHI L300» ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути даної пригоди.

В діях водія автомобіля «MITSUBISHI L300» ОСОБА_2 вбачається невідповідність у виконанні вимог п.п.1.5; 2.3(д); 10.1;16.6 6 Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв`язку з даною пригодою.

Даючи оцінку зазначеному висновку експерта, суд зауважує наступне.

Здійснюючи експертне дослідження, експертом не було прийнято до уваги покази свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 проїхав регульоване перехрестя на червоний сигнал світлофора, вказуючи про те, що дані покази є малоінформативними. Суд не погоджується із такими твердженнями експерта, оскільки покази свідка ОСОБА_3 є послідовними та безумовно відтворюють обставини настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 16.11.2020 року.

Окрім того, суд враховує , що інший учасник дорожнього руху ОСОБА_2 про проведення експертизи не повідомлявся.

Ч.2 ст.102 КПК встановлено, що у висновку експерта обовязково повинно бути зазначено, що його попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків. Вимога попередження про відповідальність міститься також у ст.4 закону «Про судову експертизу», ст. 70 КПК, п. 3.2.7 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи (Наказ МОЗ № 6 від 17 січня 1995 р.). Очевидно, що особа не може сама собі щось розяснювати або про щось попереджати.

Як вбачається з висновку експерта, що надано адвокатом Колчановим Р.В., у ньому зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність, що не являється його попередженням, у відповідності до законодавства. Крім того, з висновку вбачається, що проведення дослідження доручено експерту Жупаненко О.В., без зазначення органу, посадової особи, який доручив даному експерту проведення експертизи та який процесуальний документ слугував цьому дорученню для проведенню експертизи.

Тому даний висновок не може бути визнаний суду належним та допустимим доказом у справі та відхиляється судом.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Незважаючи на невизнання свої вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, на зворотному боці якої зафіксовано перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, а також показами водія ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 .

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про наявність у даному випадку достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою доказів, які вказують на наявність вини ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.11.2020 року.

Разом із тим, адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_1 16.11.2020 року, проте з урахуванням часу, необхідно для проведення судової експертизи, строки притягнення останнього до адміністративної відповідальності спливли.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу ( рішення у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

За таких обставин суд приходить до висновку, що останнього не може бути притягнуто до відповідальності, оскільки, відповідно до вимог ст.38 ч.2 КпАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

На підставівикладеного, керуючись ст.ст.38,124,247, 284 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України і в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення провадження по адміністративній справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В.