Справа № 749/486/21
Номер провадження 3/749/318/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" серпня 2021 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретарів: Михалевич М. В., Павленко В. В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Замури Л. П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ матеріали, які надійшли від Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, до адміністративної відповідальності не притягувався, передбаченої частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Щорського районного суду Чернігівської області надійшов протокол серії ДПР18 № 470705 від 22.06.2021 р. про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що 22.06.2021 р. о 09 год. 50 хв. на автомобільній дорозі Р-83 сполученням м. Сновськ - м. Чернігів водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом «Soul X-treme SM», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505» № 10517 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

19.07.2021 р. в зв`язку з надходженням клопотань від ОСОБА_1 та захисника Замури Л. П. розгляд справи було відкладено на 26.07.2021 р.

26.07.2021 р. в зв`язку з надходженням клопотання від ОСОБА_1 та його захисника розгляд справи було відкладено на 04.08.2021 р.

04.08.2021 р. розгляд справи було відкладено на 18.08.2021 р. у зв`язку з заявленим клопотанням захисника та неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

04.08.2021 р. від захисника надійшло заперечення, в якому зазначено, що з відеозапису, що є у матеріалах справи вбачається, що особа, яка потрапила у ДТП, лежить на землі, і їй явно недобре. Медик, який оглянув ОСОБА_1 , засвідчив, що є наслідки травмування, як черевної порожнини, так і голови, звідси порушена моторика руху, мови та поведінки, оскільки особа перебувала у шоково-больовому стані. Це пояснює і поведінку ОСОБА_1 , оскільки в нього дуже боліла голова і його дратував шум навколо нього. Особі, яка перебувала у травмованому стані та не розуміла, що відбувається, намагалися надати документи на підпис. Під час складання протоколу були порушені права ОСОБА_1 передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України. У матеріалах справи відсутні будь-які докази роз`яснення ОСОБА_1 його прав. Свідки розписалися у заздалегідь надрукованих бланках пояснень, які є абсолютно ідентичними за змістом. Окрім того, у поясненнях свідків відсутні показання щодо того, що вони були свідками того, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, адже у фабулі протоколу викладені саме ці обставини правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти Правил дорожнього руху, тому не розкрито суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення та помилково вказано статтю Правил дорожнього руху, яку ніби то порушив водій.

У судовому засіданні 18.08.2021 р. захисник Пастушенка Д. В. підтримала доводи викладені в запереченнях, акцентувала увагу суду на тій обставині, що поведінка ОСОБА_1 була спровокована агресивними діями поліцейських та його травмуванням.

Крім того, на думку захисника, медичний працівник був зобов`язаний вжити екстрені медичні заходи: вколоти знеболювальне, госпіталізувати. Натомість, фельдшер підсунула ОСОБА_1 папірець про відмову від медичної допомоги.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що їхав на мотоциклі і перед поворотом біля с. Кучинівка порівнявся з великогабаритним транспортним засобом, від чого його «знесло» з дороги. Після цього він нічого не пам`ятає. Почав приходити до тями, коли поліція пропонувала йому підписати протоколи. Він відмовився їх підписувати, оскільки не знав їх зміст. Його оглядав працівник медзакладу. Однак, чи пропонували йому поїхати до медзакладу, він не пам`ятає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який є сусідом ОСОБА_1 , пояснив, що 22.06.2021 р. до нього підійшов його сусід і сказав, що ОСОБА_3 , їдучи на роботу, розбився, треба забрати його та мотоцикл. Вони взяли машину з причепом та поїхали. Коли приїхали, ОСОБА_3 лежав на піску біля сосни, неподалік був мотоцикл. Валявся шолом. Коли вони приїхали, ОСОБА_3 був майже непритомний, вони окропили його водою з пляшки. У нього було затуманене обличчя, невнятна мова. ОСОБА_2 задався питанням, чи не п`яний ОСОБА_1 . Але з порожнини рота запаху алкоголю не було. Шолом був тріснутий. Вважає, що працівники поліції кинули ОСОБА_1 , не надавши йому допомоги, а потрібно було викликати швидку і транспортувати його до районної лікарні. Вони привезли ОСОБА_1 , додому, завели до кімнати.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , який є батьком ОСОБА_1 , пояснив, що йому зателефонувала донька та повідомила, що їй телефонували з поліції та повідомили, що ОСОБА_3 потрапив в аварію. Вони з сусідом взяли машину з причепом та поїхали його забирати. Це було близько 12 години. Більш точний час він не пам`ятає. Коли приїхали, мотоцикл був під деревом, ОСОБА_3 лежав у лісі. Збризнули його водою, він почав приходити в себе. Поклали ОСОБА_1 в машину, мотоцикл завантажили на причеп. Коли вони приїхали на місце ДТП там нікого, крім ОСОБА_3 , не було. В день події ОСОБА_1 планував їхати на Чернігів. На думку свідка, п`яним він не був, бо якби він був п`яним, то свідок би забрав у нього ключі від транспортного засобу. Крім того, після події від сина не було запаху алкоголю. Свідок та сусід спиртних напоїв не вживають, а тому точно відчули б запах.

На запитання головуючого судді свідок відповів, що коли вони з сусідом приїхали, ОСОБА_1 їх впізнав.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що відеозапис починається з обстановки перебування ОСОБА_1 у сидячому положенні на землі. Його намагався оглянути медичний працівник. Однак ОСОБА_1 чинив супротив, робив спроби вдягнути шолом. ОСОБА_1 на питання фельдшера про те, чи чує він її, відповів: «Звісно, чую», неодноразово відмовлявся від медичної допомоги.

Також під час відеофіксації ОСОБА_1 просив фельдшера відійти від нього і коли вона це зробила надав вказівку відійти ще далі; висловлювався нецензурною лайкою; наказував працівникам поліції їхати додому; висловлював жаль у нецензурній формі з приводу того, що «попав» через таку подію; просив поліцейських не забирати посвідчення водія; повідомив, що вживав алкогольні напої напередодні; погрожував поліцейським, якщо вони не залишать його у спокої, він буде довго перешкоджати їх роботі (у нецензурній формі); просувався вглиб лісу та лягав на землю.

Крім зазначеного, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 точно назвав своє прізвище, ім`я, по батькові, адресу проживання та дату народження, адекватно поставленим запитанням відповідав на них, виконував вказівки фельдшера підняти одяг та повернутися спиною, підписав відмову від надання медичної допомоги лише після того, як фельдшер на його прохання зачитала йому зміст відмови; на запитання поліцейського, чи є у нього посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «А», відповів, що у нього є посвідчення на категорії: «А», «В», «С», «D», «E».

З відеозапису було встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово працівниками поліції пропонувалось пройти тест на стан алкогольного сп`яніння та у медичному закладі, на що була надана неодноразова відмова.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд звертає увагу на таке.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з отриманими травмами останній не розумів, що відбувається, а також про те, що у поліцейських не було підстав вимагати у водія проходження огляду на стан сп`яніння, суд зазначає про таке.

Пунктами 3, 8 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ України та МВС України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція № 1452), передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Обов`язок водія пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено також пунктом 2.5 Правил дорожнього руху.

За положеннями п. п. 1, 2 Р. 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі Інструкція № 1395) водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обов`язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, внаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

З вказаних норм випливає, що у разі настання ДТП з постраждалими особами, особа безальтернативно зобов`язана пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі незалежно від зовнішніх ознак такого сп`яніння.

При цьому, дослідивши текстову частину протоколу, суд дійшов висновку, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено припущення працівника поліції (за результатом оцінки певних характеристик особи) щодо наявності у такої особи ознак алкогольного сп`яніння із зазначенням переліку таких ознак, однак не констатовано факту перебування особи в стані сп`яніння.

Відтак суд відхиляє доводи про відображення у протоколі складів різних правопорушень з підстав необґрунтованості і доводи про відсутність у особи ознак алкогольного сп`яніння, як з підстави відсутності наслідкового впливу на обов`язковість проходження медичного огляду особою, так і з підстави відсутності заперечень з боку учасників процесу щодо того, що поведінка ОСОБА_1 була неадекватною обстановці, що могло викликати обґрунтовані сумніви щодо тверезості особи та знівелювати їх виключно результатами огляду на стан сп`яніння.

Крім того, доводи учасників процесу про те, що ОСОБА_1 не міг оцінити обстановку та несвідомо відмовився від проходження огляду спростовуються: показаннями свідка ОСОБА_4 , який показав, що ОСОБА_1 їх упізнав; чітким зазначенням ОСОБА_1 прізвища, ім`я, по батькові, числа, місяця, дня народження, адреси проживання, категорій транспортних засобів, право на керування якими він має; точним виконанням вказівок фельдшера під час його огляду.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 розважливо передбачав для себе негативні наслідки, міркував адекватно ситуації, що склалася: відмовлявся говорити персональні дані, але потім повідомив їх, сказавши: «все одно дізнаєтесь»; просив не забирати посвідчення водія; жалкував, що через цю подію він попався працівникам поліції.

Відтак зазначене спростовує доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не розумів подій, що відбувають навколо нього.

Доводи особи про те, що він нічого не пам`ятає, суд оцінює критично, позаяк під час надання пояснень він достеменно згадав, що його оглядав фельдшер та він піднімав одяг, щоб вона могла його оглянути. Також він зазначив, що працівники поліції вимагали від нього підписання документів.

Таким чином, пояснення про те, що ОСОБА_1 не пам`ятає, що йому пропонувалось проходження огляду на стан сп`яніння, суд розцінює як побудову позиції захисту з метою уникнення відповідальності.

Надаючи правову оцінку доводам ОСОБА_1 про те, що йому не було роз`яснено його прав та обов`язків, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Конституційний Суд України у рішенні від 16.11.2000 р. № 13-рп/2000 зазначив, що положення частини першої статті 59 Конституції України про те, що «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав», в аспекті конституційного звернення громадянина ОСОБА_5 треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно абз. 4 п. 2 Р. 2 Інструкції № 1395 під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 скористався передбаченим ст. 63 Конституції України правом та відмовився від надання пояснень.

Суд зауважує, що під час безпосереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення у судовому засіданні судом було роз`яснено особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його права, та з`ясовано зрозумілість їх змісту. Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 забезпечив свій захист уповноваженим захисником, а суд, як орган, уповноважений на розгляд матеріалів, надав йому таку можливість відклавши розгляд справи за його клопотанням.

Правом заявлення клопотань ОСОБА_1 скористався на стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення, заявивши клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, відкладення розгляду справи, виклик свідків.

Також ОСОБА_1 судом було забезпечене право подавати докази, надавати пояснення як особисто під час судового засідання, так і шляхом подання до суду заперечень.

Водночас, зазнаючи про те, що права поліцейським йому роз`яснені не були, ОСОБА_1 не вказав під час судового розгляду на причинно-наслідковий зв`язок цих обставин з неможливістю реалізації своїх прав, зокрема, якими саме правами він через необізнаність не зміг скористатися під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи наведене, суд відхиляє доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про недопустимість протоколу в якості доказу його винуватості з підстави відсутності доказів роз`яснення особі прав.

Щодо наявних у матеріалах справи пояснень свідків, суд зазначає, що не може прийняти до уваги їх як докази винуватості особи, оскільки вказані свідки на неодноразові виклики суду у судові засіданні не з`явились, що має вплив на дотримання судом принципу безпосередності дослідження доказів.

Відтак письмові пояснення свідків суд визнає недопустимими доказами.

Достеменно встановивши, що ОСОБА_1 неодноразово відмовився від госпіталізації та надання медичної допомоги, суд не вважає за необхідне надавати оцінку положенням законодавства, що регламентує випадки медичного втручання без згоди пацієнта та примусову госпіталізацію, оскільки доводи учасників процесу в цій частині не входять до безпосереднього предмету доказування у даній справі, а під час розгляду справи не встановлено істотного порушення прав та свобод людини.

Таким чином, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписами 0000000__0043 та 0000000__0045, які зафіксовано на нагрудний відеореєстратор М 505 № /42.

Зібрані у справі докази є належними та допустимими, одержані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні під час розгляду справи судом не встановлено та вони у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативний вид покарання, суд не враховує при призначенні покарання особу порушника, обтяжуючі та пом`якшуючі відповідальність обставини.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 401, 130, 221, 245-249, 251, 256, 276-279, 280, 281, 283 - 292 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000, 00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 454, 00 гривень (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Реквізити для оплати штрафу:

Отримувач - ГУК у Чернігів.обл/Черніг.обл/21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО) - 899998

Номер рахунку UA0025001

Код класифікації доходів бюджету 21081300

Штраф, відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП, має бути сплачений особою, щодо якої застосований, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до статті 308 КУпАП.

Реквізити для оплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Призначення платежу: *;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М. В. Кравчук