Номер провадження: 33/813/1110/21
Номер справи місцевого суду: 523/9996/21
Головуючий у першій інстанції Лупенко А.В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., захисника Румянцева О.Г., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Румянцева О.Г. на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених

обставин судом 1-ої інстанції

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2021 року

ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянин України, з вищою освітою, не працевлаштований, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладений штраф в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, а також стягнутий судовий збір в розмірі 454 грн.

Оскарженою постановою суду першої інстанції встановлено, 20 травня 2021 року о 15 годині 59 хвилин, за адресою: м. Одеса, Південна дорога, 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановлену законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер 7510», результат тесту склав 1.55 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, захисник Румянцев О.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та постановити нову, якою закрити провадження у адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що оскаржена постанова є незаконною, необґрунтованою та винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт звертає увагу на те, що 09 липня 2021 року судове засідання проводилось без фіксування технічними засобами, чим порушено вимоги ст.129 Конституції України. При цьому, ОСОБА_1 не був повідомлений цього дня про рішення, яке прийняв суд за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки суддя не видалявся до нарадчої кімнати.

Також захисник зазначає, що при складанні протоколу допущено низку порушень, зокрема: ОСОБА_1 не надано бланк для пояснень та такий відсутній в матеріалах справи; ОСОБА_1 не надано копію тесту за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосування спеціального технічного засобу.

Крім того, поліцейські провели огляд без присутності двох свідків та відмовили ОСОБА_1 проходження огляду у медичному закладі.

Вказані обставини захисник обґрунтовує зауваженнями ОСОБА_1 , який вказав в протоколі, що не згоден з ним.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відеозаписи з камер № 1375, 1401, про наявність яких зазначено у протоколі.

Таким чином, апелянт стверджує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена та не підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника Румянцева О.Г. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду..., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п.п. а) п.2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, порушення вказаного пункту Правил передбачає встановлену Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальність за ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 044096, який був повторно досліджений під час апеляційного розгляду, відповідно до якого 20 травня 2021 року, о 15 годині 59 хвилин, за адресою: м. Одеса, Південна дорога, 13, водій ОСОБА_1 керував транспортний засобом «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановлену законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер 7510», результат тесту склав 1.55 проміле.

Апеляційний суд зазначає, що вказаний протокол серії ДПР № 044096 від 20 травня 2021 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

Також апеляційним судом досліджено роздруківку з спеціального технічного засобу «Drager» та акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, які у своїй сукупності підтверджують факт керування водієм ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2,3).

Апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи, достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 20 травня 2021 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Крім того, апеляційний суд враховує посилання захисника про відсутність в матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції, проте інші досліджені докази, у своїй сукупності, є достатніми для повного, всебічного та неупередженого розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення.

Водночас, доводи апеляційної скарги про неповідомлення ОСОБА_1 про результати проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння спростовуються вказаним протоколом серії ДПР № 044096 від 20 травня 2021 року, в якому ОСОБА_1 вказав, що не згоден зі змістом такого протоколу, відповідно, він скористався своїм правом відмови від підпису, оскільки був повідомлений належним чином про результати проведеного огляду.

Відтак, не підтверджується також факт відмови працівників патрульної поліції на надання можливості ОСОБА_1 на проведення огляду в закладі охорони здоров`я, зважаючи положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Так, п.6,7 Розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Разом з цим, апеляційний суд встановив, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції та проведений у відповідності до вимог Інструкції, що підтверджується роздруківкою спеціального технічного засобу «Drager» та відповідним актом огляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено на місці зупинки транспортного засобу, підстави вважати отриманий результат огляду недостовірним відсутні, такий огляд проведено у відповідності до вимог Інструкції.

Таким чином, ОСОБА_1 не погодився зі змістом протоколу, відомостей щодо непогодження з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння апеляційним судом не встановлено, відповідно, не вбачається підстав стверджувати, що працівники патрульної поліції порушили приписи Інструкції та відмовили водію в проходженні огляду в закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд визнає слушними доводи захисника про те, що суд першої інстанції про те, що судом першої інстанції були порушені вимоги ст.129 Конституції України щодо повного фіксування судового процесу технічними засобами, проте враховуючи те, що застосування технічних засобів фіксації не передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення, вважає, що таке порушення не може стати підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Крім того, апеляційний суд визнає неспроможними доводи захисника про те, що судом першої інстанції були допущені порушення процесу під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки захисник Румянцев О.Г. не приймав участь під час судового розгляду, привів зазначені доводи зі слів ОСОБА_1 та не підтвердив їх жодними доказами.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги захисника Румянцева О.Г. є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави або для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Румянцева О.Г. залишити без задоволення

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладений штраф в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко