Справа № 273/1779/21
Провадження № 3/273/1566/21
ПОСТАНОВА

іменем України

11 серпня 2021 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області

Васильчук О. В. , розглянувши матеріал, який надійшов від Відділу поліцейської діяльності №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , непрацюючу

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И Л А :

До Баранівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення з додатками відносно ОСОБА_1

09.07.2021близько 16.25 год за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено ОСОБА_1 , яка неналежно виконує свої батьківські обов`язки по вихованню своїх неповнолітніх дітей, а сааме: ОСОБА_2 , 2005 р.н., ОСОБА_3 , 2010, ОСОБА_4 , 2011 р.н., ОСОБА_5 , 2014 р.н., ОСОБА_6 , 2016 р.н.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину заперечувала. Додатково зазначила, що вона своїх дітей виховує належним чином, забезпечує харчуванням тощо, працювати на даний час немає змоги адже перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 6 років. Справу про адміністративне правопорушення щодо неї вважає сфабрикованою.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 784601 від 09.07.2021 року (а.с. 5), письмові пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. 3, 4,), рапорт працівника поліції (а.с. 5), свідоцтва про народження (а.с. 6,7), суддя приходить до наступних висновків.

Відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, №2402-III, статтями 150,180 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, №789 встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч.2 ст.27 Конвенції ООН).

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 Сімейного Кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, тощо.

Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Суть порушення, викладена у протоколі стосовно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 1 ст.184 КУпАП, та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, які характеризують дане правопорушення. Зокрема, не зазначено, в чому саме полягало ухилення останньої від виконання батьківських обов`язків.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Оскільки судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення не наведено достатніх доказів вини ОСОБА_1 щодо вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 184, 252, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частини 1 статті 184 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області.

Суддя : О.В. Васильчук