Справа номер 237/634/21
Номер провадження 3/237/379/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.21 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Приходько В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

23.02.2021 року о 18:50 годині в Покровському районі с. Новодмитрівка вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Москвич 2140 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засідання вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, пояснив, що має на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, 23.02.2021 р. він випив 100 гр. горілки та сів за кермо поїхати до тещі, оскільки, у нього були невідкладні обставини.

Дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 021754 від 23.02.2021 р., який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 23.02.2021 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 021754 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 23.02.2021 року о 18:50 годині керував авто Москвич 2140, відносно якого поліцейським СРПП Покровського РУП з`ясовано наявність явних ознак алкогольного сп`яніння. Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 021754 у водія ОСОБА_1 виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 021754 ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Враховуючи вище наведене, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 допущено порушення п. 2.5 ПДР України, яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, його дії вірно кваліфіковані за ст. 130 ч. 1 КУпАП, якою передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

При розгляді даної справи суд приймає до уваги, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративніправопорушення. Наприклад, у справі Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням .

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно абзаців другого, третього підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини) рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Суд вважає, що неможливість призначення більш м`якого покарання згідно норм КупАП у зв`язку з відсутністю правового регулювання даного питання, у порівняння з нормами КК України, які дозволяють призначення більш м`якого покарання, є несправедливим та непропорційним, з урахуванням меншого ступеня суспільної небезпеки адміністративних правопорушень у порівнянні із кримінальними правопорушеннями. Таким чином, з урахуванням правової позиції ЄСПЛ у справі Лучанінова проти України , суд вважає можливим застосувати для усунення прогалин КУпАП в порядку аналогії закону норми КК України.

Суд, враховуючи найвищу юридичну силу Конституцїї України та конституційно закріплений принцип верховенства права, зазначає, що у зв`язку з відсутністю в КУпАП норм, які регулюють питання призначення покарань за межами санкцій відповідних статей КУпАП, можливо застосувати за аналогією закону положення статті 69 КК України з метою підтримання справедливості, як основного елементу принципу верховенства права та призначити правопорушнику більш м`яке покарання, ніж передбачене санкцією ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, відсутність негативних наслідків вчиненого, який має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке не непередбачено санкцією ч. 1 статті 130 КУпАП та призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді попередження, як такого, що буде достатнім для виправлення правопорушника.

Крім того, враховуючи ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки, останній є батьком багатодітної сім`ї.

На підставі викладеного, ст. 130 ч. 1 КУпАП, керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до п.п. г п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Вікторія Анатоліївна Приходько