Провадження № 33/824/892/2021 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

захисника Кузьміна Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 17 вересня 2020 року, о 01 год. 15 хв., вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керував автомобілем «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Шепетівська, 181 в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2020 року та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскільки станом на день складення протоколу, КУпАП не встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП не було. Натомість, за вчинення такого діяння встановлена кримінальна відповідальність.

Крім того, захисник зазначав, що працівниками поліції було грубо порушено процедуру проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яка визначена у ст. 266 КУпАП.

Тому, захисник вважає, що провадження у справі відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягало закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також, у поданих додаткових поясненнях Кузьмін Є.О. зазначає, що лише відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, без його направлення до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння (з наслідками такого направлення), не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Між тим, у протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою пройти тестування на стан сп`яніння в місці зупинки, видавалось направлення до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан сп`яніння і останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. При цьому, до матеріалів не надано направлення до закладу охорони здоров`я.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд лише на місці зупинки т.з. і після відмови не пропонувалось проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Кузьміна Є.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя обґрунтував даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 310391 від 17 вересня 2020 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та безпосередньо ОСОБА_1 (а.с. 1);

- в письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 17 вересня 2020 року о 01 год. 10 хв. від проходження огляду на стан сп`яніння, та жодних зауважень щодо правомірності дій працівників поліції як у письмових поясненнях, так і в протоколі не указали (а.с. 3);

- відеозаписом обставин пригоди, на якому відображено, що водій ОСОБА_1 був зупинений за порушення Правил дорожнього руху України, під час спілкування з ним були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а тому водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, водію було роз`яснено порядок проходження огляду або за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі, а також про те, що особа має право відмовитись від огляду. На що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності свідків.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» регламентований порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейських ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, тому доводи про порушення процедури огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими, оскільки він фактично не проводився.

Крім того, є необґрунтованими доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що поліцейські запропонували пройти огляд лише за допомогою приладу «Драгер» є безпідставними і спростовуються наявним відеозаписом з боді-камери поліцейських.

Також є необґрунтованими доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було надано направлення до медичної установи для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження даного огляду.

Що стосується доводів апелянта про те, що оскільки станом на день складення протоколу, КУпАП не встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП не було, слід зазначити наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав законної сили 01 липня 2020 року, була скасована адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції з одночасним запровадженням кримінальної відповідальності за такі дії.

В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набрав законної сили 03 липня 2020 року, були скасовані внесені Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зміни до ст.130 КУпАП.

Вказані закони розміщені на офіційному веб-сайті Верховної Ради України, та є чинними, відтак рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, є законним та обґрунтованим.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З огляду на наведене, на переконання суду апеляційної інстанції, всупереч твердженням апелянта, фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

Адміністративне стягнення, застосоване до ОСОБА_1 , відповідає положенням ст.ст.33-36 КУпАП щодо правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення та застосоване в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_1 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 07 грудня 2020 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О. слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко