Справа № 153/1165/21
Провадження № 33/801/647/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гаврилюк Т. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Жука А.А., потерпілого ОСОБА_2 , його представника адвоката Вітвіцького О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 20 липня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

встановив:

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 20 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 454 гривні.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та змінити її в частині накладення стягнення, а саме просить накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції є частково незаконною та неправомірною в частині накладення стягнення у виді адміністративного арешту. Наголошує, що телефонна розмова відбулася у даному випадку не в громадському місці, а виключно за місцем його проживання. Він не мав наміру проявляти неповагу до всього суспільства в цілому, а в нього виникла неприязнь до однієї особи. Судом при накладенні стягнення не забезпечено засади індивідуалізації, гуманності і справедливості, не враховано, що своїми діями він не завдав шкоди іншим членам суспільства, на утриманні у нього перебуває неповнолітня дитина, за якою він здійснює догляд, що викликано відсутністю матері дитини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що постановою слідчого СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Мунтяном О.С. про закриття кримінального провадження від 30.06.2021, кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України (погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків).

Копії матеріалів кримінального провадження направлено начальнику ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, в частині, що стосуються вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с.4-5).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №447575 від 12.07.2021, 05.05.2021 в період часу з 01 год. 08 хв. до 01 год. 36 хв. ОСОБА_1 здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_2 , який знаходився за місцем свого проживання, де відпочивав, та під час розмови ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_2 вбивством та насильством, при цьому висловлювався образливою нецензурною лексикою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян (а.с.1).

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суд першої інстанції повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, досліджених в судовому засіданні, яким надано оцінку відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП, правильно кваліфікував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 фактично не оспорює висновок суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а також не оспорює фактичних обставин справи, а лише не погоджується із видом застосованого до нього стягнення.

Суд першої інстанції, врахувавши обставини справи та особу правопорушника, його ставлення до вчиненого, прийшов до переконання, що необхідним та достатнім стягненням для виправлення ОСОБА_1 та попередження скоєння ним нових адміністративних правопорушень буде накладення на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту.

Однак, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Санкція вказаної статті передбачає такі види стягнення: накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст. 34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

До обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення суд першої інстанції відніс визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а до обставин, які обтяжують - повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (п. 2 ст. 35 КУпАП).

Дійсно, факт визнання ОСОБА_1 вини у вчиненому правопорушенні, на думку апеляційного суду, стверджує про його каяття в скоєному. Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вибачився перед потерпілим ОСОБА_2 . Вказані обставини в силу ст. 34 КУпАП є такими, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 .

Той факт, що ОСОБА_1 не апелював судове рішення в частині кваліфікації його дій теж підтверджує те, що ОСОБА_1 зрозумів протиправність своєї поведінки.

У матеріалах справи наявні копії постанов Ямпільського районного суду Вінницької області у справах №153/1820/20 від 21.01.2021, №153/729/21 від 26.05.2021 та №153/615/20 від 02.07.2020, які були взяті судом першої інстанції до уваги.

Однак, апеляційний суд враховує, що постановою Ямпільського районного суду Вінницької області у справі №153/729/21 від 26.05.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства психологічного характеру (а.с.20), тобто правопорушення не пов`язане із вчиненням хуліганських дій.

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області у справі №153/615/20 від 02.07.2020 провадження відносно ОСОБА_1 за ст.173 (дрібне хуліганство), ч. 3 ст. 178 КУпАП (поява у громадських місцях у п`яному вигляді) закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а тому вказана постанова взагалі не повинна братися до уваги (а.с.23-24).

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області у справі №153/1820/20 від 21.01.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство) (а.с.25-26).

Наявність вказаних постанов у даному випадку не може бути безумовною підставою для застосування до порушника найсуворішого виду покарання, адже адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту встановлено за адміністративні правопорушення, що за ступенем громадської небезпеки наближаються до злочинів. Арешт є найбільш суворим з усіх видів адміністративних стягнень. Тому законодавець прямо зазначає, що адміністративний арешт застосовується лише у виняткових випадках.

При цьому суд також враховує, що дрібне хуліганство вчинено не в громадському місці, не порушувало при цьому спокою значної кількості громадян.

Негативна характеристика на ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутня.

Апеляційний суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Дитина проживає разом із батьком ОСОБА_1 , що підтверджується Актом №75/2021 обстеження проживання житлових громадян від 29.07.2021, складеного депутатом 8-го скликання Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та підписаного сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , господаркою квартири, в якій проживає ОСОБА_1 , ОСОБА_6 .

Відповідно до цього Акту встановлено, що в орендованій квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_7 та їх дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час огляду дружина в квартирі була відсутня. Зі слів чоловіка ОСОБА_1 , при підтвердженні зі сторони сусідів, дружина перебуває на заробітках в м. Києві досить тривалий час (1,5-2 місяці). Догляд за дитиною здійснює батько ОСОБА_1 майже систематично (а.с.48-49).

Вказані обставини, викладені в акті обстеження проживання підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які є власниками квартири, в якій проживає ОСОБА_1 (а.с.60-62).

Ставити зазначені у згаданому акті та поясненнях обставини під сумнів, зокрема, в частині того, що ОСОБА_1 здійснює догляд за малолітньої дитиною у суду апеляційної інстанції немає.

Незважаючи на ненадання таких документів до суду першої інстанції, підстав не взяти їх до уваги в апеляційного суду немає, зважаючи, що судом першої інстанції було встановлено наявність на утриманні ОСОБА_1 неповнолітньої дитини.

Застосування такого виду стягнення, як адміністративний арешт, має наслідком ізолювання особи на певний період від суспільства, що у даному випадку у зв`язку із наявністю малолітньої дитини та здійсненням за нею постійного догляду є неможливим.

Застосування виправних робіт також не є доцільним, зважаючи на те, що ОСОБА_1 , як встановлено судом, не працює.

Що стосується такого виду стягнення, як штраф, то його застосування теж виключається, зважаючи на те, що ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП із застосуванням до нього стягнення у виді штрафу (справа №153/1820/20), однак, вчинив правопорушення такого ж виду, що свідчить про недостатність досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети.

Оскільки накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб є занадто суворим та суперечить загальним загальним засадам призначення стягнень, апеляційний суд вважає, що доцільним у даному випадку буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт в межах санкції ст. 173 КУпАП - на строк 60 годин.

Тому, постанова суду підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення шляхом пом`якшення накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - 60 годин громадських робіт, яке відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, даним про особу правопорушника, ступеню його вини і буде справедливим.

Постанова суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 20 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 60 годин.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Б. Сало