Справа № 212/2207/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Козлова Ю.В. розглянувши адміністративну справу, що поступила з Ювенальної провенції сектору провенції Відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т АВ Н О В И В:

Згідно протоколу серії ВАБ №545869 від 15.03.2021 року, 11.03.2021 о 16:30 годині, ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 ухилився від своїх батьківських обов`язків як батька щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого остання здійснила спробу суїциду. Дії ОСОБА_1 , особа що склала протокол розцінила як пправопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно протоколу особі, що притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснені вимоги ст.268 КУпАП, її зміст та зміст статей 55,56,59,63 Конституції України.

ОСОБА_1 в суді пояснив, що його малолітня донька ОСОБА_2 випила таблетки «аналгін» він побачив пусті упаковки і викликав швидку допомогу. Він пояснив, що те що сталося було для нього несподііванкою, оскільки ніяких передумов для цього в сім`ї не існувало. Він відчував, що є певні складнощі в спілкуванні з дитиною але не вважав це чимось таким, що виходить за рамки буденності. Зауважив, що повністю переглянув своє відношення до міжособистих стосунків з дитиною та з врахуванням її відклику на це, запевнив, що таке більше стало неможливим в їх сім`ї.

Допитана в суді малолітня ОСОБА_2 пояснила, що на момент прийняття небезпечного для її життя рішення про спробу суіциду, вона була у стані нервового зриву, їй здавалось що всі оточуючі її люди відносяться до неї байдуже і батьки не були виключенням. Батьки багато часу приділяють роботі, а тому вирішила, що має бути саме такий вихід із утрудненої життєвої ситуації. Наслідків такого рішення не передбачала і тільки після її врятування зрозуміла, які жахливі наслідки мали бути через її імпульсивні, необдумані дії. Зазанчила в судовому засіданні, що на даний час вона порозумілась з батьками, і небезпечні для життя думки більше не приходять їй в голову. Вважає, всебічно все обміркувавши, що вини батьків в цьому немає, що вчинок, з приводу якого дуже шкодує, вона вчинила під впливом важкого емоційного фону, який супроводжував її довгий час і про який вона не сповіщала батькам.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і формі необережності.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не міг запобігти прихованій суїцидальній поведінці доньки, її поведінка є підлітковим протестом, гормональним вибухом, а тому для неї, це була більше неусвідомлена гра зі смертю, ніж мета на завершення життя. І, звісна річ, в таких випадках, батьки дуже часто останніми дізнаються про проблеми з психічним станом у дитини. Суд заслухавши самого ОСОБА_1 , його доньку, прийшов до висновку, що батьку не виявив в своєму ставленні до дитини ані суб`єктивної, ані об`єктивної сторони складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність події і складу правопорушення.

Оскільки, відповідно до ч.1 ст.401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення стягується лише в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення - судовий збір, в даному випадку, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.247, 251, 252, 254, 255, 256, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особами зазначеними у ч.1 ст.287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Ю. В. Козлов