Провадження № 3/686/4762/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Вітушинська О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в

АДРЕСА_1 ,

адміністратора закладу «Тарантіно-бар»,

за ч.1 ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 22.05.2021 року близько 00 год. 19 хв., 23.05.2021 року близько 00 год. 05 хв. та 24.05.2021 року близько 00 год. 02 хв., заклад «Тарантіно-бар», власником якого є ОСОБА_2 , здійснював свою діяльність та прийом відвідувачів у приміщенні закладу, що за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив п.п.10 п.3 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, що не перешкоджає розгляду даної справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.44-3 КУпАП, в зв`язку з наступним.

Відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно п.п.10 п.3 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», порушення вимог якої ставиться в вину ОСОБА_3 , на території України на період дії карантину забороняється:

10) робота після 24-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Так, відповідно до пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення орган поліції пов`язує вчинення останнім правопорушень, передбачених ч.1 ст. 44-3 КУпАП, як адміністратором закладу «Тарантіно-бар», при цьому, матеріали справи не містять жодних достовірних доказів, які б підтверджували факт працевлаштування ОСОБА_1 в даному закладі на посаді адміністратора, та того, що саме ОСОБА_1 у якості адміністратора закладу «Тарантіно-бар» є відповідальним за дотримання правил щодо карантину людей, зокрема, за режим роботи бару, а також, що забезпечення виконання відповідних правил входить до його обов`язків чи службових повноважень.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи документів, а саме витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ОСОБА_4 , сформованого 07.11.2016 року, та витягу з Реєстру платників єдиного податку щодо фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , виданого 02.08.2019 року, не вбачається відношення останніх, а також ОСОБА_1 до закладу «Тарантіно-бар» та до даної справи, зокрема, окрім ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в кафе барі за адресою: АДРЕСА_2 , виданої суб`єкту господарювання ОСОБА_4 , жодної згадки стосовно відношення останньої до зазначеного в протоколах закладу про яку немає, натомість вказано, що його власником являється ОСОБА_5 . В свою чергу, правильність та актуальність даних, що містяться у вказаних документах, перевірити неможливо, оскільки вони являються копіями, які ніким не завірені, та отримані декілька років назад.

До того ж, до протоколів долучено диски з відеозаписами, однак хто, коли та на який носій здійснював записи, не зрозуміло, в зв`язку з чим відповідні матеріали, які не мають ніякого відношення до ОСОБА_1 , як посадової особи «Тарантіно-бар», не можуть слугувати доказом на підтвердження вини останнього у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливо лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка доведена належними доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення та рапорти працівників поліції самі по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.44-3 КУпАП, не доведено, в зв`язку з чим останній не підлягає адміністративній відповідальності і, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ :