КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/1885/21 Постанова винесена суддею Дідиком М.В.
Провадження № 33/824/1989/2021
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та захисника Калайди О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мелітополь Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 березня 2021 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 15 грудня 2020 року о 14 год 00 хв водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Додж», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. В. Васильківській 72, в порушення вимог п.п. 2.3(б), 10.9 ПДР України проявив неуважність за дорожньою обстановкою та під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності, як наслідок здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 березня 2021 року, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_1 посилається на те, що суддя місцевого суду, в порушення вимог ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП не з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не проаналізував наявні доказу, тому дійшов помилкового висновку про те, що ним (апелянтом) було порушено ПДР України.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що він рухався по своїй смузі та не спричиняв перешкоди іншим транспортним засобам. З огляду на те, що виконуючи маневр повороту наліво, водій транспортного засобу повинен надати можливість транспортним засобам, які рухаються по зустрічній смузі, завершити маневр, вважає, що в даному випадку дії водія автомобіля «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який рухаючись по зустрічній смузі руху (відносно його ( ОСОБА_1 ) транспортного засобу), не дочекався завершення маневру транспортного засобу під його керуванням, почав маневр повороту праворуч, не переконавшись, що це буде безпечним, свідчать про порушення вимог п.п. 10.4, 11.4 ПДР України та недотримання дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

Отже, за позицією ОСОБА_1 , в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Калайди О.І. на підтримку вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, вислухавши висновки судового експерта автотехніка Калмикова С.В. , доходжу висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП.

Зазначені вимоги закону при розгляді цієї справи суддя місцевого суду дотримав, а його висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах у справі та вимогах закону.

Так, згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, окрім іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3(б) ПДР України).

За змістом п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Дані про порушення ОСОБА_1 вимог п.10.9 ПДР України, що виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем «Додж», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за викладених у протоколі обставин, під час руху заднім ходом здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який повернув ліворуч на паркінг, що біля будинку № 72 по вул. В.Васильківській і знаходився позаду автомобіля «Додж», ґрунтуються на відомостях, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 045255 від 15 грудня 2020 року, складеному уповноваженою на те особою, з дотриманням в цілому вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1);

- у схемі місця ДТП, яка містить, серед іншого, дані про ділянку дороги, де сталася пригода, напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення та розташування після зупинки, а також відомості про характер і локалізацію механічних пошкодженьтранспортних засобів (автомобіль «Додж» має пошкодження заднього бамперу з лівого боку, а в автомобілі «Мерседес» пошкоджені заднє ліве крило, задній бампер з лівого боку та диск колісний задній лівий (а.с. 2);

- у поясненнях водія ОСОБА_2 , наданих одразу після ДТП, де він зазначив, що 15 грудня 2020 року, керуючи автомобілем «Мерседес», рухався по вул. Фізкультури в напрямку вул. В.Васильківська в м. Києві, мав намір здійснити поворот ліворуч до паркінгу БЦ «Олімпійський». Зупинившись, впевнився, що зустрічна смуга вільна, тому з увімкненим лівим сигналом повороту почав здійснювати поворот. В цей момент автомобіль «Додж», який стояв, перегороджуючи рух на виїзд з паркінку, ніякого руху не здійснював. Завершуючи маневр, він ( ОСОБА_2 ) зупинився, пропускаючи пішоходів, і побачив, що з паркінгу виїжджає біле авто, водій якого звуковим сигналом сповістив, щоб водій автомобіля «Додж» звільнив виїзд. Після цього водій автомобіля «Додж» увімкнув задній хід та почав рух в напрямку його ( ОСОБА_2 ) автомобіля. Він теж подав звуковий сигнал, однак водій автомобіля «Додж» на нього не зреагував та в`їхав у його автомобіль заднім бампером, у колесо та заднє ліве крило. Його ( ОСОБА_2 ) автомобіль в цей час рух не здійснював (а.с. 4);

- у світлинах з місця події, на яких зображені транспортні засоби в кінцевому положенні та зафіксовані їх механічні пошкодження (а.с. 43-46).

Такі докази суддя місцевого суду обґрунтовано поклав в основу своїх висновків, оскільки вони узгоджуються між собою, спростовують пояснення водія ОСОБА_1 про дотримання ним ПДР України в цій дорожній ситуації та порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 10.4, 11.4 ПДР України, та переконливо свідчать про те, що водій ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом, в порушення вимог п. 10.9 ПДР України не впевнився в безпечності такого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес».

Для додаткової перевірки пояснень ОСОБА_1 щодо механізму розвитку ДТП, викладених в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції був залучений в порядку ст. 273 КУпАП судовий експерт автотехнік Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На виконання судового доручення директором вказаної експертної установи для участі в справі був призначений провідний судовий експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Калмиков С.В. (стаж експертної діяльності з 2008 року, спеціалізація: 10.1 - дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди; 10.4 - транспортно трасологічні дослідження), який, ознайомившись з матеріалами справи, пояснив, що з технічної точки зору однією з причин ДТП, яка відбулася за участю водіїв автомобілів «Додж» та «Мерседес», є невиконання водієм автомобіля «Додж» вимог п.10.9 ПДР України.

З даних схеми місця ДТП та наявних у справі світлин, як роз`яснив експерт, слідує, що водій автомобіля «Мерседес», під час виконання повороту ліворуч, не маючи для цього жодних заборон з точки зору ПДР України, оскільки в дорожній розмітці є розрив і дозволений заїзд на паркінг, перетнув смугу зустрічного руху, тому певний проміжок часу цей транспортний засіб мав бути в полі зору водія автомобіля «Додж», отже останній, розпочинаючи рух заднім ходом і не маючи в даному випадку жодних переваг в русі, не переконався в тому, що не створює небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

За відсутності підстав для сумнівів у правильності надання в суді апеляційної інстанції висновків у поставлених перед експертом питаннях, з урахуванням того, що висновки експерта є технічно обґрунтованими, вони приймаються апеляційним судом як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

В той же час такі висновки в сукупності з іншими доказами у справі спростовують пояснення водія ОСОБА_1 про те, що в даній дорожній ситуації ним були дотримані вимоги п. 10.9 ПДР України і виключно дії водія ОСОБА_2 призвели до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження.

З урахуванням наведеного, вважаю, що обставини справи суддею місцевого суду встановлені повно й об`єктивно, що спростовує твердження в апеляційній скарзі про протилежне, а висновок про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на належних та допустимих доказах. Отже судове рішення, як постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, є законним та обґрунтованим.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, в межах санкції ст. 124 КУпАП та строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Зважаючи на те, що під час апеляційного перегляду постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 березня 2021 року не встановлено правових підстав для її скасування та закриття провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить ОСОБА_1 , апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко