Справа №263/6984/21
Провадження №3/263/2935/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика Олександр Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Донецькій області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , працюючої директором та головним бухгалтером ТОВ «ІРІС-СТОК», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.

Як вбачається з протоколу від 02 червня 2021 року № 15 ОСОБА_1 , яка є директором та головним бухгалтером ТОВ «ІРІС-СТОК», , на порушення п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, п. 4 розділу Y Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Міністерством фінансів України від 29 січня 2016 року № 159/28289, порушила ведення податкового обліку за січень 2021 року, що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 1 000 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.

Велика Палата Верховного Суду у п. 42 своєї постанови від 11 лютого 2021 року у справі № 11-1219сап19 зазначила, що у межах відповідного провадження особі має бути забезпечено можливість реалізувати гарантовані статтею 6 Конвенції права на захист цивільного права (у широкому тлумаченні цього поняття, яке застосовується ЄСПЛ), а також під час розгляду справи щодо висунутого проти неї обвинувачення з точки зору Конвенції (зокрема, у тих випадках, коли це правопорушення спричинило для особи покарання, яке за своїм характером і за ступенем суворості належить, як правило, до «кримінальної» сфери).

Також згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 1-34/2010 (пункти 4.1, 4.2) адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У даній справі ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направила, тому суд проводить її розгляд за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Частиною 2 статті 163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Тобто кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 163-1 КУпАП є повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Доказом притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП може бути постанова, винесена уповноваженою особою.

Разом із тим, до протоколу не надане підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, тому відсутні підстави вважати, що у діях останньої наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 цього Кодексу).

Також, ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-яких об`єктивних доказів про те, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суду не надано.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази у сукупності між собою, враховуючи обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, які не підтверджені у передбачений законом спосіб, суд приходить до висновку про те, що доказів повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не встановлено, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 163-1, 221, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя О.М. Музика