ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1051/21 Справа № 212/2866/21 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 28.03.2021 року о 20 год. 26 хв., в м. Кривий Ріг у Покровському районі по вул. Електрична водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відмова від проходження огляду на виявлення стані сп`яніння зафіксована на БК АЕ000124, АЕ 00101.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

У клопотанні про поновлення строків на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає про те, що розгляд справи судом першої інстанції було проведено у його відсутність та без належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання. Крім цього, вказує, що про існування даної постанови дізнався 22 травня 2021 року оскільки був зупинений працівниками поліції, після чого звернувся до суду з заявою про отримання копії постанови та отримав її 27 травня 2021 року та звернувся з апеляційною скаргою 04 червня 2021 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судове рішення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим з огляду на те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про поважність підстав зупинки транспортного засобу.

Так, зазначає, що у працівників поліції були відсутні підстави, передбачені ст. 35 ЗУ Про національну поліцію для зупинки його транспортного засобу, а тому вважає, що його було зупинено незаконно з метою відшукання адміністративного правопорушення.

Крім цього вказує на те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє його направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про те, що воно не складалось. При цьому вказує, що огляд на місці з застосуванням приладу Драгер йому не пропонували.

Разом з тим, зазначає, що після зупинки його транспортного засобу він хвилювався, що виправдовує його блідість обличчя, оскільки раніше він до адміністративної відповідальності не притягався. Крім цього, вказує що аналогічні події мали місце й 22 травня 2021 року, коли після зупинки його запідозрили у вживання наркотичних засобів, однак він пройшов огляд на стан сп`яніння та за висновком лікаря він не перебував в цей день у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а тому, оскільки наркотичні засоби перебувають в організмі людини тривалий час, вважає, що вказаний висновок також спростовує фактичні обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Позиції учасників апеляційного процесу.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Справа про адміністративне правопорушення надійшла до апеляційного суду 17 червня 2021 року. Судове засідання було призначено на 30 червня 2021 року, про що належним чином був повідомлений ОСОБА_1 за допомогою СМС-повідомлення.

29 червня 2021 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Горбенко І.В. про відкладення розгляду справи. Зазначене клопотання захисник обґрунтувала тим, що між нею та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги, а тому з метою здійснення підготовки до апеляційного перегляду їй необхідно ознайомитись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 05 серпня 2021 року.

05 серпня 2021 року будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного перегляду ОСОБА_1 та його захисник не з`явились. Захисник направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи у якому зазначила, що її направлено на самоізоляцію строком до 09 серпня 2021 року, у зв`язку з контактуванням з особою, хворою на короновірусну інфекцію. На підтвердження зазначеної обставини захисником було направлено скан-копію Наказу №19 від 26.07.2021 року, виданого В.о. директора ТОВ Юридична компанія Закон і Бізнес ОСОБА_2 , у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 12 серпня 2021 року, про що повідомлено учасників апеляційного перегляду.

12 серпня 2021 року, будучи заздалегідь повідомленими про дату та час розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник до апеляційного суду не з`явились. Захисник Горбенко І.В. втретє подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивувала тим, що продовжує хворіти. На підтвердження вказаного, захисник у клопотанні зазначила про те, що надає копію Наказу №21 від 10.08.2021 року. Проте, скан-копію наказу №21 від 10.08.2021 року у вкладеннях до клопотання не долучено, що підтверджується Актом про відсутність вкладень. Інших документів, які б підтверджували поважність причин неприбуття, зокрема листка непрацездатності, до апеляційного суду не надходило.

Таким чином, апеляційний суд враховує, що з моменту надходження справи, судом тричі призначались судові засідання у які ОСОБА_1 та його захисник жодного разу не з`явились, з матеріалами справи з 30 червня 2021 року по 12 серпня 2021 року не ознайомлювались. У такому випадку, суддя вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник, мали достатньо часу та можливості для реалізації своїх процесуальних прав та відстоювання позицій, однак такими правами вони не скористались, що свідчить про відсутність юридичної зацікавленості у наслідках розгляду даної справи

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади;важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Тому, на підставі ч. 2 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП, враховуючи, що дана категорія справ до вичерпного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності та її захисника.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні в суді першої інстанції в якому проголошувалось рішення суду, копію якого його він отримав тільки 27 травня 2021 року, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку про необхідність поновлення йому строку апеляційного оскарження.

Щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №117473 від 28 березня 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 28 березня 2021 року, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, рапортом співробітників поліції, з якого видно, що 28 березня 2021 року було зупинено автомобіль ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`янніння.

Щодо доводів ОСОБА_1 про безпідставність зупинки його транспортного засобу, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ Про національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 ЗУ Про національну поліцію.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських видно, що підставою для зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 була наявність інформації про причетність схожого автомобіля до вчинення кримінального правопорушення, про що зазначено безпосередньо ОСОБА_1 .. Зазначену обставину підтвердив й сам ОСОБА_1 , оскільки висловив своє обурення тим, що його постійно зупиняють з цієї підстави. Зазначені обставини вказують на законність зупинки транспортного засобу, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами.

Щодо доводів ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення письмового направлення на проходження огляду на стан сп`яніння та незастосування приладу Драгер з метою виявлення стану сп`яніння.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року (Далі - Інструкція) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння...), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 7, 8 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Таким чином, вказаним нормативно-правовим актом не передбачено проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, зокрема Драгера.

Крім цього, працівники поліції пропонували ОСОБА_1 проїхати з ними до медичної установи для проведення відповідного огляду, проте, останній відмовився у присутності двох свідків, тому поліцейські не забезпечували його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я та, відповідно, не складали письмове направлення.

Окрім цього, нормативні положення ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції не містять вимоги щодо складання працівниками поліції такого направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у випадку відмови водія від його проходження.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону та є безпідставними.

Щодо наявності висновку лікаря від 22 травня 2021 року про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд не бере його до уваги, оскільки події, які ставляться йому в провину мали місце 28 березня 2021 року. Більше того, ОСОБА_1 ставиться у провину саме відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння, як окрема форма об`єктивної сторони ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун