ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2021 Справа №607/12206/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, заступника командира 4 артилерійського дивізіону з озброєння військової частини НОМЕР_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

-за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
12 липня 2021 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення №43 від 14 червня 2021 року, під час проведення заходів з контролю за станом охорони державної таємниці та технічного захисту інформації у військовій частині НОМЕР_1 , 12 травня 2021 року помічником командира начальником служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 було виявлено факт порушення встановлених вимог порядку обробки службової інформації, а саме: заступник командира 4 артилерійського дивізіону з озброєння військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 зберігав на службовому ноутбуці Lenovo G50-30S/N:PF03E9P9 електронний документ «Розпорядження з тех.забезпечення ООС» з грифом обмеження доступу «Для службового користування».
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.04.2021 №318 «Щодо організації заходів з охорони державної таємниці, протидії технічним розвідкам та технічного захисту інформації», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, суду пояснив, що йому надано доступ до військової таємниці, проте, разом з цим, електронний документ містився на службовому комп`ютері дивізіону, який рахується за начальником штабу. Доступу до комп`ютера він немає, пароль не знає та не володіє навичками роботи з такою технікою. Під час складання протоколу начальником служби охорони державної таємниці не встановлено ким створено електронний документ та хто працював за цим комп`ютером. Тому просить провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.
За змістом ст.172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, що тягне за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб. Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, яке тягне за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами через несумлінне ставлення до них; наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України.
Тобто, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або належне виконання військовослужбовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у них відсутні належні докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.2 ст. 172-15 КУпАП. Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі, в матеріалах справи немає.

Таким чином, в порушення вимог ст. 251, 256 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Протокол же про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих, не спростованих презумпцій факту.

З цих підстав, суд не приймає до уваги протокол про адміністративне правопорушення № 43 від 14 червня 2021 року, складений відносно ОСОБА_1 , оскільки фабула адміністративного правопорушення, викладена в самому протоколі, не відображає дійсних обставин, здобутих під час слухання справи в суді, а інших доказів, які б підтверджували вину особи немає.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, так як в судовому засіданні не підтверджено обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому адміністративну справу, слід провадженням закрити.

Керуючись ст.9, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :
Адміністративну справу, порушену відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст.172-15 КУпАП провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 .

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич