Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/1710/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Пустовойт Тетяна Валеріївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліції №1 Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , яка навчається у МВМПУ, що зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.44-3 КУпАП,-

УСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №614486 від 23.03.2021 року, ОСОБА_1 , 20.03.2021 року о 17-26 годин, самостійно залишила місце самоізоляції (обсервації), розташоване за адресою м.Маріуполь, Кальміуський район, вул.Лучиста, буд.41, та перебувала на вул.Лучистій - вул.Жигулівській та у гуртожитку МБПМУ за адресою м.Маріуполь, провул.Єрмака, буд.31, чим порушила п.п.3 п.3 постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236.

ОСОБА_1 надала письмові пояснення, згідно яких підтвердила обставини викладені в протоколі, проте вказала, що таке сталось через конфліктну ситуацію в родині, а саме сварку з бабусею. Маючи позитивний результат тестування на Covid-19, пізно у вечорі 19.03.2021 року пішла з дому, де знаходилась на самоізоляції, оскільки мала на меті уникнення погіршення стосунків з бабусею. Проте весь цей час знаходилась на вулиці, на відкритому повітрі, сиділа на лавочці на спортмайданчику, ні з ким не спілкувалась, до приміщень не входила, у гуртожитку не перебувала, до дому повернулась у ранці 20.03.2021 року, з бабусею не спілкувалась, оскільки остання також в цей час хворіла на Covid-19, погано себе почувала та більшим часом спала. Зазначила, що притягається до адміністративної відповідальності вперше, має на утриманні неповнолітню дитину, виховує її самостійно, навчається, отримує щомісячну стипендію в розмірі 480 грн., відтак сума штрафу для неї є непомірною, про що надала відповідні документи. Просила звільнити її від адміністративної відповідальності за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 ч.1 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дослідивши матеріали справи, а також надані відеозаписи, суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами відповідно до ст.251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) згідно зі ст.252 КУпАП оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п.п.3 п.3 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у редакції станом на 20 березня 2021 року, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

На підтвердження провини ОСОБА_1 до суду надані:

- рапорт працівника поліції служби «102» від 20.03.2021 року, за яким 20.03.2021 року о 17-26 годин ОСОБА_2 повідомили, що її онука ( ОСОБА_1 ), будучі хворою на Covid-19 пішла у гості до знайомої, яка мешкає в гуртожитку №99;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 22.03.2021 року, згідно яких остання підтвердила факт порушення нею 19.03.2021 року самоізоляції та зазначила, що до дому повернулась 20.03.2021 року, весь цей час знаходилась на вулиці, з людьми не спілкувалась;

- рапорт працівника поліції та довідку про результати перевірки звернення від ДОП відділу поліції №1, з яких убачається, що в ході проведення перевірки, із слів вахтера, встановлено, що ОСОБА_1 з 19.03.2021 року по 20.03.2021 року перебувала у гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 , від написання пояснень згідно ст.63 Конституції України вахтер відмовилась.

Суддя, дослідивши матеріали про адміністративні правопорушення, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладання адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує положення ст.ст.23,33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладанні враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі Ізмайлов проти Росії (п.38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст.22 КУпАП України при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у КУпАП не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним. Категорія (поняття) «малозначність» означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Згідно з ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані, що характеризують особу, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, навчається, зі слів є матір`ю-одиначкою та має на утриманні малолітню дитину, той факт, що ОСОБА_1 хоча і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, однак будь-яких негативних наслідків від її дій не настало, тому вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним, внаслідок чого, відповідно до вимог ст.22 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, а справу відносно неї закрити з оголошенням їй усного зауваження.

З урахуванням викладеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.22, 23, 33, 44-3 ч.1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський райсуд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: Т.В. Пустовойт