Справа № 156/84/21 Провадження №33/802/313/21 Головуючий у 1 інстанції:Малюшевська І. Є.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 - Білецької І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Білецької І.М. подану в інтересах особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 11 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09.01.2021 року о 22:05 год. в с. Мовники по вул. Лесі Українки, Володимир-Волинського району Волинської області, керував транспортним засобом автомобілем марки «BMW 318», реєстр.номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода). Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції захисник Білецька І.М. подала апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилаються на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимог законодавства. Зокрема зазначає, що суддею першої інстанції, було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки суд розглянув справу у відсутність останнього, не маючи підтвердження про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи. Вказана обставина чітко стверджується роздруківкою трекінгу відправлень, що знаходиться в матеріалах справи. Також вказує, що суддя незаконно не допустила її до участі в справі у якості захисника під час судового засідання, яке відбулося 11.03.2021 року, не перевіривши належним чином її пояснення та аргументи. Разом з тим, вказує, що суддя мала явно обвинувальний ухил і вже наперед сформовану думку про вчинення правопорушником адміністративного правопорушення. Вважає, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився незаконно. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення, захисника Білецької І.М. яка апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній мотивів та просила її задовольнити, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Перш за все, суд вважає за необхідне зазначити, що суддею першої інстанції правомірно не було допущено до участі у розгляді даної справи адвоката Білецьку І.М. через непідтвердження нею повноважень на участь у розгляді справи та представлення інтересів ОСОБА_1 , оскільки останньою не було надано доказів того, що ОСОБА_1 невідкладно потребував надання правової допомоги та того, що у нього існували об`єктивні перешкоди на укладення особисто договору про надання такої допомоги. З поданих до суду документів не вдається за можливе встановити, коли ОСОБА_1 звернувся за захистом своїх прав до ОСОБА_2 , а також протягом якого періоду він перебував за кордоном, так як з наданих фотокопій закордонного паспорту слідує лише, що останній виїхав 03.02.2021, тобто докази того що він був відсутній в Україні по дату розгляду справи в суді першої інстанції відсутні.

Крім цього, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 було відомо ще з 09.01.2021 року, що щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, і беручи до уваги позицію останнього з приводу порушення його прав працівниками поліції, останній мав би бути зацікавленим особисто звернутися до суду з приводу надання інформації щодо вищевказаного протоколу, або ж скористатися правовою допомогою у разі необхідності.

При цьому, апеляційний суд вважає слушними доводи захисника, щодо порушення ОСОБА_1 його права на захист.

Так, як вбачається із матеріалів справи, докази про те, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи відносно нього, відсутні.

Тобто, суддя, всупереч вищевказаним вимогам ч.1 ст.268 КУпАП, розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, попередньо не вживши заходів для належного і своєчасного повідомлення останнього чим порушив право на захист, що в свою чергу позбавило можливості суду в повній мірі врахувати вимоги ст.ст. 33, 34 КУпАП при накладенні стягнення.

Окрім цього, звертає увагу апеляційний суд і на те, що суд першої інстанції мав змогу відкласти розгляд справи, оскільки строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, спливали лише 09 квітня 2021 року.

За таких обставин, враховуючи те, що справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді Іваничівського районного суду Волинської області від 11 березня 2021 року та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, то такі на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №207143 від 09 січня 2021 року, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає в керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №207143 від 09 січня 2021 року згідно якого, огляд ОСОБА_1 проводився в медичному закладі КНП «Іваничівська ЦРЛ» в присутності поліцейських, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с.1), висновком КНП «Іваничівська ЦРЛ» №6 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким доводиться та обставина, що ОСОБА_1 перебуває в стані гострої алкогольної інтоксикації (а.с.3), рапортом поліцейського Мартинюка Н., з якого слідує, що під час патрулювання ним, спільно з лейтенантом поліції Мартинюк А., було зупинено автомобіль марки «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який при цьому, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода); пройти огляд на місці за допомогою спеціального приладу «Драгер» останній відмовився, тому його було доставлено в медичний заклад (а.с.5).

Також, з відеозаписів з бодікамер поліцейських чітко прослідковується хронологія подій, які відбувалися за обставин вказаних у протоколі. Працівники поліції на службовому автомобілі слідують за транспортним засобом марки «ВМW». Після зупинки вказаного транспортного засобу, останні здійснюють перевірку документів водія транспортного засобу, який без будь-яких зауважень пред`являє останні, і стверджує, що його автомобіль на іноземній реєстрації.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, оскільки вони нічим не підтверджені, а навпаки спростовані вищевказаними доказами, які є чіткими та послідовними, та узгоджуються з матеріалами справи.

Твердження захисника про порушення працівниками поліції порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки ОСОБА_3 пройшов медичний огляд в КНП «Іваничівська ЦРЛ».

Письмові пояснення ОСОБА_4 , його батька, які містяться в матеріалах справи, з приводу тієї обставини, що саме він керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються, вище викладеними відеозаписами з бодікамер поліцейських.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчиненого правопорушення, суддя знаходить доводи захисника Білецької І.М. про скасування постанови та закриття провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у справі відносно ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, безпідставними.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 вчинене було 09 січня 2021 року.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом 12.04.2021 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.38, 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Білецької І.М. подану в інтересах особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 11 березня 2021 року, щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області В.А.Подолюк