Справа № 459/2020/21 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 33/811/1103/21 Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 05 липня 2021 року,

встановив:

постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 05 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави.

Згідно з постановою ОСОБА_1 26.06.2021 р. близько 09:00 год., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , у ході чого розмовляв з нею на підвищених тонах, погрожував фізичною розправою, чим вчинив на неї психологічний тиск.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову, та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В обґрунтування покликається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою. В оскарженій постанові відсутній опис обставин, а лише зазначено нормативний документ, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Працівники поліції відібрали пояснення у малолітнього сина ОСОБА_3 в присутності матері, яка є заявником по даній справі, тому такі пояснення є недопустимим доказом. Звертає увагу на те, що законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або могло спричинити таку шкоду. Разом з тим, із протоколу не вбачається, що в ході складання такого, можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілій встановлена не була. Зазначає, що протокол складено 05.03.2021 хоча заява ОСОБА_2 датована 26.07.2021, і матеріали справи не містять доказів неможливості складання протоколу у визначенні законом строки. Вважає, що протокол є неналежним доказом його вини.

ОСОБА_1 та його захисник Левицький І.С. в судове засідання не з`явились. Захисник Левицький І.С. подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 05 липня 2021 року серії ВАБ № 692965 (а.с. 2);

заявою ОСОБА_2 від 26.06.2021 відповідно до якої вона просить притягнути до відповідальності її чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при їхньому спільному синові ОСОБА_3 , постійно вчиняє конфлікти в ході яких нецензурними словаим висловлюється, погрожує фізичною розправою, доводить до психологічних розладів її та сина, морально знущається над ними, останній раз відбувся 26.06.2021 близько 09.00 год. (а.с. 3);

письмовими пояснення ОСОБА_2 від 26.06.2021 зі змісту яких вбачається, що 26.06.2021 о 09.00 год у неї відбувся конфлікт із чоловіком ОСОБА_1 під час якого, останній висловлювався нецензурними словами погрожував фізичною розправою такі конфлікти відбуваються кожного дня, які психологічно та морально виснажують її та сина (а.с. 4);

письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 5);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 відповідно до яких 26.06.201 близько 089 год. він прийшов додому і попросив дружину надати йому документи на квартиру і дачу, однак вона йому в цьому відмовила і у них виник конфлікт. Однак він її не ображав і не погрожував (а.с. 6).

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства у формі психологічного характеру погрози та образи, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 доведена наявними у справі доказами, що вбачається із письмових пояснень ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_4 . Крім того у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що 26.06.2021 о 09.00 год. між ним та ОСОБА_2 був конфлікт.

Твердження в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 не обзивав ОСОБА_2 нецензурними словами та не погрожував їй, апеляційний суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності,

Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 в день винесення постанови оплати штраф та судовий збір, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією (а.с.18).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 05 липня 2021 року, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич