Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/587/20
Провадження № 3-в/945/16/21
Постанова

11 серпня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронова Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

На адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшло подання старшого державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 . В обґрунтування заявленого подання, старший державний виконавець посилається на те, що на виконанні Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 62683180 з примусового виконання постанови по справі 945/587/20 щодо ОСОБА_1 , який на неодноразові виклики старшого державного виконавця, направлені за адресою боржника, до Відділу не з`являється. Беручи до уваги те, що боржник ОСОБА_1 без поважних причин не з`являється за викликом, вимоги виконавчого документа не виконує, старший державний виконавець просить застосувати відносно останнього примусовий привід через органи Національної поліції.

У судове засідання старший державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився; причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши подання та матеріали додані до нього, суд дійшов такого.

Статтею 304 КУпАП встановлено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до змісту статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), здійснює привід осіб за рішенням тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України, а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні, здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду.

З наявних у справі викликів державного виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження № 62683180, слідує, що боржника ОСОБА_1 зобов`язано з`явитись до виконавця щодо надання письмового пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомлення про заходи, що вживаються з метою його виконання.

Так, з матеріалів доданих до подання вбачається, що двічі боржника ОСОБА_1 було викликано державним виконавцем до відділу державної виконавчої служби, однак відомостей щодо направлення вказаних викликів боржнику, а також отримання вказаних викликів боржником чи ознайомлення боржника зі змістом викликів іншим чином матеріали виконавчого провадження не містять.

Крім цього, відомостей про те, що боржник ОСОБА_1 , не з`явився за викликом виконавця саме без поважних причин, тобто таких відомостей, які б надавали державному виконавцю право на звернення до суду з поданням про привід боржника, матеріали додані до подання також не містять.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заявник не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 уникає викликів державного виконавця, без поважних причин.

За таких обставин, суд вважає подання необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 304 КУпАП, ст. 18 Про виконавче провадження, суддя,-

постановив:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Шаронова