Справа № 177/505/21
Провадження № 3/177/226/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 серпня 2021 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисник Лисенко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління ПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

яка відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення

не працює, зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 ;

паспорт серії НОМЕР_1 виданий Криворізьким РВ УМВС України Дніпропетровської області 31.07.2013

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

14.04.2021 о 20-14 год. ОСОБА_1 , в с. Новопілля біля будинку № 2 по вул. Садовій в Криворізькому районі, Дніпропетровської області керувала транспортним засобом ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода). Відповідно до висновку КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР» № 567 складеного 14.04.2021 о 21-40 год., ОСОБА_1 14.04.2021 о 21-00 год. перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.9 а Правил дорожнього руху України, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнала, не заперечуючи факт перебування в стані сп`яніння, заперечуючи сам факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння. Спочатку надавала суду покази про те, що 14.04.2021 приїхавши до своїх родичів ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_2 , вона припаркувала автомобіль на узбіччі траси, навпроти будинку, оскільки в дворі вільного місця не було. Після чого, пішла відпочивати, вживала алкогольні напої. Отримавши дзвінок на мобільний, відійшла від знайомих та сіла в своє авто, де розмовляла по телефону, при цьому на автомобілі була ввімкнена аварійна сигналізація, оскільки був темний час доби. Повз її автомобіль проїхало патрульне авто та почало розвертатися, до неї підійшли працівники поліції та повідомили, що отримали інформацію про перебування її в стані сп`яніння, попросили надати для перевірки документи. Наполягала, що в стані сп`яніння автомобілем не керувала, а лише сиділа в ньому. Після часткового перегляду в судовому засіданні відеозаписів з бодікамери поліцейських з місця події, змінила свої покази, вказуючи, що дійсно перемістила автомобіль з проїзної частини до двору будинку, але здійснила вказане на вимогу поліцейських.

При цьому, вказувала, що від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, за допомогою алкотестера, відмовилася. Після цього, їй було запропоновано пройти відповідний огляд в медичній установі, де було підтверджено факт її перебування у стані алкогольного сп`яніння. Заперечуючи факт керування транспортним засобом в стані сп`яніння, просить закрити провадження у справі відносно неї за відсутністю складу адміністративного правопорушення, про що подано відповідне клопотання.

В клопотанні про закриття провадження по справі за відсутністю в її діях складу правопорушення, вказано про нібито не роз`яснення ОСОБА_1 її прав, не здійснено її відсторонення від керування транспортним засобом, складення протоколу не розбірливим почерком, відсутність у матеріалах фіксації моменту зупинки транспортного засобу, залучення свідків та не озвучення при них ознак сп`яніння, що захисник вважав підставами для закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Крім цього, захисником надано суду клопотання про визнання недопустимим такого доказу, як відеозапис на цифровому носії, оскільки він є фрагментарним та неповним.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення містять п. 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735.

Відповідно до п.п. 2, 3 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, серед інших, є наявність запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, свідків, пояснення осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, клопотання про виклик яких заявлялося стороною захисту, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку, що обставини правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються зібраними в порядку ст.251 КУпАП доказами.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнала, вказуючи спочатку, що взагалі не керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, а лише сиділа в його салоні, а після перегляду відеофайлів вказала, що переставила автомобіль, привівши його в рух, на вимогу працівників поліції.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, її вина підтверджується слідуючими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він разом із сім`єю проживає за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 є його родичкою. 14.04.2021, в світлий час доби, до них у гості на автомобілі приїхала ОСОБА_1 . Двір де знаходиться їх квартира має вузький проїзд, тому автомобіль ОСОБА_1 поставила на проїзній частині, на тому ж місці де до неї під`їхали працівники поліції, що він спостерігав з вікна квартири. В момент коли приїхав патрульний екіпаж він перебував у квартирі та лише потім спустився. ОСОБА_1 сиділа в дворі з молоддю та пила пиво, а потім вона пішла до свого автомобілю, але ним не керувала. Як йшла вона до автомобіля він не бачив, був очевидцем тих подій, коли приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1 є його родичкою, стосунки у них дружні. 14.04.2021 вдень до них на автомобілі приїхала ОСОБА_5 , вони відпочивали, вживали алкогольні напої. Згодом ОСОБА_1 зателефонували і вона пішла до машини. Близько 20 год. під`їхали працівники поліції. Надав покази про те, що транспортний засіб ОСОБА_1 стояв на в`їзді до прибудинкової території їх будинку, попереду були інші транспортні засоби. ОСОБА_1 він не бачив постійно, вона кудись відходила, згодом побачив її коли під`їхали працівники поліції і її автомобіль у той час стояв на тому ж місці, де його і припаркувала раніше ОСОБА_1 , тобто на в`їзді до прибудинкової території. Вказував, що обставини того вечора він не дуже пам`ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є подругою ОСОБА_1 . 14.04.2021 ОСОБА_1 приїхала до будинку АДРЕСА_3 на автомобілі і другу половину дня вони сиділи в бесідці на подвір`ї вказаного будинку, відпочивали та вживали алкогольні напої. Автомобіль ОСОБА_1 залишила на узбіччі прибудинкової території будинку, з боку будинку. Наполягала, що автомобіль ОСОБА_1 залишала не на узбіччі проїзної частини, а саме на прибудинковій території будинку.

Поліцейський інспектор Чеголя А.О., про виклик якого до суду заявлялося клопотання сторони захисту, суду пояснив, що 14.04.2021 здійснюючи патрулювання на трасі Н-11, вони з напарником ОСОБА_7 отримали повідомлення, що в с. Новопілля Криворізького району дівчина керує транспортним засобом в стані сп`яніння, при цьому їм було повідомлено марку та номер автомобіля. Вказаний автомобіль був виявлений ними на проїзній частині навпроти будинку, в нерухомому стані. Після чого, вони розвернули патрульне авто та наблизилися до вказаного автомобіля, в цей час автомобіль почав рух ліворуч, в`їжджаючи в двір будинку. Зазначав, що вимоги проїхати в двір будинки вони водію автомобілю не давали, останній почав рух ліворуч у двір будинку самостійно, після чого був зупинений із застосуванням спецсигналів. Водієм виявилася ОСОБА_1 від якої було чути запах алкоголю з порожнини рота та яка відмовилася від проходження огляду на місці, а в медичному закладі пройшла огляд на стан сп`яніння, який підтвердив перебування останньої в стані сп`яніння під час керування транспортними засобом. Зазначив, що ключі від автомобілю ОСОБА_1 передано її родичу, а тому факт відсторонення мав місце, останню вони відвезли до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння.

Поліцейський ОСОБА_7 надав пояснення аналогічні поясненням інспектора ОСОБА_8 . Пояснював, що відеофайли додані до протоколу про адміністративне правопорушення здійснені на його бодікамеру та містять фіксацію всіх обставин, які мають значення для справи. Зокрема підтверджував, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 спочатку стояв на узбіччі дороги, після чого почав рух ліворуч, до прибудинкової території, після чого був зупинений. Зазначав, що ОСОБА_1 роз`яснювалися її права, порядок проходження огляду на стан сп`яніння, наслідки відмови від такого огляду. Остання ознайомлювалася зі змістом протоколу, будь яких заяв, клопотань не мала, факт вживання алкоголю не заперечувала. Підтверджував, що в приміщенні ПДН, його бодікамера була передана інспектору Шарковій Т., яка й пройшла з ОСОБА_1 до вбиральні, під час відібрання у останньої зразків біологічної речовини (сечі), оскільки в їх патрулі інспектора жіночої статі не було.

Допитана в судовому засідання в якості свідка рядовий поліції ППП ШарковаТ.В., яка в складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , участі не приймала, суду пояснила, що 14.04.2021 будучи в складі іншого патруля в приміщенні ПНД, на прохання колеги інспектора Самойленко А.Г. супроводжувала ОСОБА_1 до вбиральні для здачі біоматеріалу (сечі). Зазначала, що вона була єдиною жінкою поліцейським в приміщенні ПНД, у зв`язку з чим, з метою не порушення права ОСОБА_1 , саме вона супроводжувала останню до вбиральні, при цьому їй ОСОБА_7 було передано нагрудну бодікамеру, яку вона повернула останньому після повернення ОСОБА_1 з вбиральні. Зазначала, що передання нагрудної камери від одного інспектора до іншого, у ситуації, що склалася, не заборонено чинним законодавством.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду разом з протоколом серії ДПР 18№ 195762 від 14 квітня 2021 року було надано відеозапис з відео реєстратора патрульного автомобілю та портативного відеореєстратора поліцейського (диск), дані про які внесено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, на відео з відеореєстратора службового автомобілю зафіксовано факт стоячого нерухомого автомобіля ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що нею не заперечувалося, на узбіччі проїзної частини, з увімкненою аварійною сигналізацією, виконання патрульним автомобілем розвороту в напрямку вказаного авто, що узгоджується з поясненнями поліцейських ОСОБА_8 та ОСОБА_7 наданими в судовому засіданні.

На відеозаписі зафіксовано факт перебування автомобілю під керуванням ОСОБА_1 в іншому місці, відмінному від попереднього місця розташування (узбіччя проїзної частини), ліворуч, до прибудинкової території будинку. Також на записі зафіксовано факт повідомлення поліцейським причини зупинки транспортного засобу, вказано на виявлення ознак сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожнини рота та пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, або в медичному закладі, роз`яснено наслідки відмови від такого огляду. При цьому, ОСОБА_1 неодноразово вказувала, що керувала транспортним засобом випускаючи інший автомобіль з прибудинкової території, руху якого перешкоджав її автомобіль.

Факт переміщення автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , незалежно від тривалості руху такого автомобіля під час переміщення, підстав для такого руху, безумовно свідчить про керування останньою транспортним засобом. При цьому, з відеозапису слідує, що вона вину не заперечувала, з`ясовувала вид стягнення, який може бути до неї застосований, зазначала, що в минулому вже проходила огляд за допомогою газоаналізатора. Вказаний відеозапис також містить звукозапис розмови сторонніх осіб, присутніх на місці події, які вказували, що ОСОБА_9 дійсно керувала автомобілем, випускаючи інший автомобіль.

На відеозаписі № зафіксовано факт надання ОСОБА_1 згоди на проходження огляду в медичному закладі.

На відеозаписі № зафіксовано процедуру проведення огляду в медичному закладі, а саме продуття газоаналізатора, в результаті якого, у повітрі, що видихалося ОСОБА_1 встановлено 0,72 проміле алкоголю. ОСОБА_1 вказувала, що факт вживання алкоголю не заперечує, дійсно керувала автомобілем, випускаючи людину. На вказаному відео зафіксовано, що поведінка ОСОБА_1 була неадекватна, збуджена. Крім цього, вказаний відеозапис містить роз`яснення ОСОБА_1 , що з нею до вбиральні для здачі зразків сечі пройде працівник поліції жіночої статі, при цьому відеозапис містить фіксацію факту передачі бодікамери працівнику поліції з ім`ям « ОСОБА_10 ». Повернення вказаної бодікамери працівнику поліції чоловічої статі зафіксовано на відеозаписі № .

Даний факт в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_11 , яка підтвердила той факт, що саме вона супроводжувала ОСОБА_1 до вбиральні при здачі останньою зразків сечі, при цьому користувалася бодікамерою колеги, який їй її передав та якому вона її повернула, при поверненні ОСОБА_1 з вбиральні.

Вказане, в своїй сукупності, повністю спростовує твердження сторони захисту, що до вбиральні з ОСОБА_1 заходив працівник поліції чоловічої статі, що порушувало її права. В ході судового засідання ОСОБА_1 також вказала, що не пам`ятає, хто саме заходив з нею до вбиральні, підтвердила факт перебування в приміщенні медичного закладу поліцейського жіночої статі.

На відеозаписі № зафіксовано факт спілкування ОСОБА_1 з лікарем медичного закладу, в ході якої вона вказувала, що керувала транспортним засобом, випускаючи інший автомобіль з двору будинку. При цьому, остання повторно продула газоаналізатор, який вказав 0,61 проміле.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 195762 від 14.04.2021, відповідно до якого 14.04.2021 о 20-14 год. ОСОБА_1 , в с. Новопілля біля будинку №2 по вул. Садовій в Криворізькому районі, Дніпропетровської області керувала транспортним засобом ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода) і відповідно до висновку КП «Багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР» №567 складеного 14.04.2021 о 21-40 год., ОСОБА_1 14.04.2021 о 21-00 год. перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зазначений протокол про адміністративне правопорушення містить підпис ОСОБА_1 щодо роз`яснення їй прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП України, що в свою чергу спростовує доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено її прав. Пояснень щодо обставин складання протоколу остання не надала, жодних клопотань не заявляла, зауважень не висловила, що підтверджується змістом протоколу;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 567 від 14.04.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 14.04.2021 о 21-00 год. перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що нею не заперечувалося;

- рапортом поліцейського інспектора Самойленка А.Г. від 14.04.2021, відповідно до якого при патрулюванні траси Н-11, отримавши інформацію про порушення водієм дівчиною ПДР, біля с. Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області було виявлено автомобіль марки ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_3 під керування водія ОСОБА_1 , під час спілкування з якою в останньої виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і в подальшому остання пройшла відповідний огляд в медичному закладі за результатами якого вона 14.04.2021 в 21-00 год. перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки старшого інспектора ВАП ППП в м. Кривий Ріг, ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_4 , яке в неї тимчасово вилучено, що слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши всі докази, досліджені в судовому засіданні на предмет їх належності, допустимості та достатності для прийняття відповідного судового рішення, суд прийшов до наступних висновків.

Так, твердження ОСОБА_1 та її захисника про те, що працівники поліції не мали підстав для зупинки її автомобіля, суд розцінює критично, оскільки вказані дії поліцейських повністю узгоджуються з вимогами п. 1, 2 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», згідно з якими поліцейський може зупиняти транспортні засоби, серед іншого, у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Наданий суду відеозапис події повністю спростовує твердження ОСОБА_1 , що вона не керувала транспортним засобом, а лише сиділа в автомобілі на пасажирському сидінні, оскільки на відеозаписі відображено зміна розташування транспортного засобу, з правої частини проїзної частини дороги вліво, до прибудинкової території будинку, де і був зупинений працівниками поліції. Вказані обставини повністю узгоджуються з поясненнями наданими в судовому засіданні інспектором поліції Чеголь А.О.

Саме такі обставини слідують з пояснень ОСОБА_1 , які відображені на відеозаписі, де вона вказувала, що сіла за кермо автомобіля випускаючи припаркований автомобіль, після чого заїжджала до прибудинкової території. Вказане підтверджується наявністю на відеозаписі автомобіля, який виїжджає з прибудинкової території та положення автомобіля ОСОБА_1 , який в цей момент припарковий праворуч від в`їзду до прибудинкової території, з ввімкненим аварійним сигналом, а також узгоджується з місцем розташування її автомобіля в момент зупинки працівниками поліції, де автомобіль вже знаходиться не на проїжджій частині дороги, а на в`їзді до прибудинкової території. Вказане безумовно свідчить про те, що ОСОБА_1 здійснювала рух керованого нею транспортного засобу.

Твердження ОСОБА_1 про те, що вона здійснила рух транспортного засобу, перемістивши його, на вимогу працівників поліції, суд розцінює критично, вважаючи, що такі пояснення надаються останньою з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, адже про вказані обставини вона не повідомляла під час проведення досить тривалої процедури огляду на стан сп`яніння, про що свідчать досліджені відеозаписи, не вказувала на такі обставини надаючи покази в судовому засіданні, в присутності захисника, та повідомила про них лише після перегляду в судовому засіданні частини відеозаписів порушення, які містять фіксацію факту переміщення керованого нею автомобілю.

Посилання захисника на те, що вказаний доказ відеозапис, є недопустимим і не може прийматися судом, оскільки відеозапис з боді- камери поліцейського інспектора здійснювався не безперервно, а є фрагментарним, суд не приймає до уваги, оскільки виходячи з меж доказування у справах про адміністративне правопорушення, для справи не має доказового значення відомості які зафіксовані на боді-камері поліцейських з моменту початку виконання ними своїх службових обов`язків. Всі обставини, які мають істотне значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, безперервно, у зв`язку із чим суд вважає вказаний доказ належним, достовірним та допустимим.

Твердження захисника, що відео з вбиральні де ОСОБА_1 здавала біологічні зразки, здійснено в присутності поліцейського чоловічої статі, суд розцінює критично, оскільки вказане спростовано вище вказаними доказами, відповідно порушення прав ОСОБА_1 допущено не було.

Твердження захисника про відсутність свідків при фіксації порушення, суд розцінює критично, оскільки ОСОБА_1 погодилася пройти медичний огляд на стан сп`яніння, при якому присутність свідків не передбачена. Згідно п. 8 вище вказаного Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, присутність двох свідків є обов`язковою при складені поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, якщо водій ухиляється від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про відсутність свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 також не заслуговують на увагу суду, оскільки вказані дії працівників поліції зафіксовано на відео з нагрудної камери поліцейського інспектора та відео реєстратора патрульного автомобіля.

У зв`язку з вищевикладеним, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання сторони захисту, про визнання доказу відеозапису, недопустимим.

Суд не приймає до уваги доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений нерозбірливим почерком та прізвище ім`я по батькові особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не зазначено друкованими літерами, що на думку захисника є порушенням «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (Інструкція), затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, оскільки протокол складено розбірливим почерком і у суду не виникло ускладнень при ознайомленні з ним. Суд не знаходить підстав для визнання вказаного доказу недопустимим.

Твердження сторони захисту про відсутність відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, спростовано дослідженим відеозаписом, оскільки ОСОБА_1 була відсторонена від керування транспортним засобом та доставлена до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Як вказував у судовому засіданні інспектор поліції, ключі від автомобіля ОСОБА_1 були передані її родичу. ОСОБА_1 вказаний факт не заперечувала.

Суд не приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , оскільки останні є родичами ОСОБА_1 , їх покази щодо місця знаходження транспортного засобу ОСОБА_1 до моменту приїзду поліцейського екіпажу, не узгоджуються між собою. Більш того, свідок ОСОБА_4 вказував, що події того вечора він не добре пам`ятає, оскільки був в стані сп`яніння, а свідок ОСОБА_3 пояснював, що він перебував в квартирі до приїзду працівників поліції, а тому не міг бачити, чи приводила ОСОБА_1 в рух керований нею транспортний засіб, що як вказував даний свідок був припаркований на проїжджій частині дороги, бо місця в дворі не було. Такі покази свідка ОСОБА_3 не узгоджуються з показами свідка ОСОБА_6 яка, як і свідок ОСОБА_4 , вказували, що ОСОБА_1 припаркувала автомобіль на прибудинковій території будинку, а не на проїжджій частині.

Разом з тим, суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_6 , про те, що ОСОБА_1 не керувала своїм транспортним засобом після того, як вона припаркувала його на прибудинковій території, оскільки свідок зазначала, що ОСОБА_1 , пішовши до автомобілю, після розпивання алкогольних напоїв, не перебувала в її полі зору. До автомобілю ОСОБА_1 вона підійшла вже коли біля нього стояли працівники поліції, складався адміністративний матеріал, тобто в той момент, коли автомобіль вже був при в`їзді на прибудинкову територію, що в сукупності з аналізованими даними з відеозапису, свідчить про те, що ОСОБА_1 приводила автомобіль в рух, після того, як вживала алкогольні напої.

Пояснення самої ОСОБА_1 , щодо не керування нею автомобілем після вживання алкогольних напоїв, які вона змінювала в судовому засіданні, зазначаючи, що вона все-таки здійснила рух автомобілем, але на вимогу поліцейського, суд розцінює критично, вважаючи що вони надаються з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі пояснення не узгоджуються з її поясненнями, які надавалися нею без будь-кого примусу в ході складення матеріалу про адміністративне правопорушення, під час проходження медичного огляду, де вона в довільній формі, вільно, розповідала, що привела автомобіль в рух для того, щоб випустити припаркове на прибудинковій території авто, при цьому остання вела себе зухвало, вказувала, що й в подальшому вживатиме алкогольні напої, критично до свого вчинку не відносилася. Саме такі обставини події, а саме приведення автомобілю в рух, з метою випустити з прибудинкової території інший транспортний засіб, після чого ОСОБА_1 знову продовжила рух на прибудинкову територію будинку, з проїжджої частини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні відео файлами з місця події.

Під час оцінки доводів та аргументів учасників судового процесу, висловлених під час розгляду даної справи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Аналізуючи зібрані по справі докази, факти, що викладені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та в поясненнях свідків, осіб, які уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що сукупність належних, допустимих та достовірних доказів зібраних по справі, поза розумним сумнівом, підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 33, 34, 35 КУпАП, при накладанні стягнення враховується характер правопорушення, особу винної, ступінь її вини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, давши оцінку всім обставинам по справі, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та з урахуванням характеру правопорушення, його суспільної небезпечності не лише для самої ОСОБА_1 , а й інших осіб, особи правопорушника, її відношення до вчиненого, а саме відсутність розкаяння, критичного відношення до вчиненого, враховуючи обставини вчиненого адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги чітко встановлене санкцією даної статті адміністративне стягнення, яке може бути застосоване, з метою виправлення правопорушника та попередження скоєння нею нових правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, збереження життя та здоров`я учасників дорожнього руху, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав та свобод інших громадян, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 стягнення передбачене санкцією статті у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З вище вказаних підстав, не підлягає задоволенню клопотання сторони захисту про закриття провадження по справі, у зв`язку відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 ( чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Повний текст постанови складено 20.08.2021.

Суддя М.В.Березюк.