КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/211/2021 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Галась І.А.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Маліновський О.А., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Ясельської Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянськогорайонного суду м.Києва від 13травня2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Деснянського районного суду м.Києва від 13 травня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Піддано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (20 400,00 грн.)

Піддано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3(три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (420 грн. 40 коп.).

Як зазначено у постанові, 14 лютого 2020 року о 21 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Оноре де Бальзака, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYNDAI i30» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з грубим порушенням норм процесуального права, а отже є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування зазначених вимог ОСОБА_1 зазначає, що суддя Деснянського районного суду міста Києва ухвалюючи постанову від 13 травня 2020 року в частині аргументації кваліфікації дій ОСОБА_1 , а саме за ч.2 ст.130 КУпАП, посилається на постанову Київського апеляційного суду від 22 травня 2020 року (тобто на постанову, яка була винесена за результатами перегляду рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП), яка була прийнята через 9 (дев`ять) днів від дати винесення Постанови Деснянським районним судом м. Києва, проте як зазначає ОСОБА_1 відповідно до п.1 розділу IIIПорядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 19.04.2018 року електронний примірник судового рішення або окремої думки судді оприлюднюється шляхом надсилання до Реєстру судових рішень у день його виготовлення засобами АСДС.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також вказує на те, що з офіційного сайту Реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана постанова від 13 травня 2020 року була надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 17 червня 2020 року та зареєстрована і оприлюднена 18 червня 2020 року, тобто більше ніж через місяць з офіційної дати винесення постанови суддею Деснянського районного суду міста Києва, тобто на думку апелянта текст постанови був виготовлений у день надсилання до реєстру судових рішень його електронної копії - 17 червня 2020 року, а аж ніяк не 13 травня 2020 року, як це вказано у самій постанові, при цьому, в Єдиному реєстрі судових рішень відсутня постанова, що містить вступну та резолютивну частину рішення, яка б могла бути у Єдиному державному реєстрі судових рішень у випадку прийняття рішення саме 13 травня 2020 року, а тому ОСОБА_1 вважає, щоє всі підстави вважати, що суддя розглянула справу та винеслаоскаржувану Постанову вже після 22 травня 2020 року (та, можливо,навіть 17 червня 2020 року) при цьому, датою винесення постановивказала 13 травня 2020 року - останній день тримісячного строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, шо відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, що є грубим порушенням норм процесуального права та є підставою вважати дану постанову незаконною.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що на час винесення постанови Деснянським районним судом, постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 20.09.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПще не набрала законної сили, оскільки оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, а сама постанова Київського апеляційного суду була прийнята через дев`ять днів після прийняття оскаржуваної постанови Деснянським районним судом міста Києва, а тому ОСОБА_1 вважає, що враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції при вирішенні питання про притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАПвийшов за межі правопорушення, поставленого у вину ОСОБА_1 , яке відповідно до практики ЄСПЛ є обвинуваченням, що призвело до порушення процесуальних прав останнього, в тому числі і права на захист.

ОСОБА_1 в апеляційній сказі також вказує на те, що суд першої інстанції при винесенні постанови, всупереч вимогам закону не з`ясував всі обставини справи, не викликав і не допитав свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, не викликав інспектора поліції, який склав матеріали даного провадження щодо ОСОБА_1 та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Ясельської Н.М., яка підтримала апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови, з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, судом першої інстанції було встановлено, що 14 лютого 2020 року о 21 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Оноре де Бальзака, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYNDAI i30» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом в мотивувальній частині суд першої інстанції послався на недопустимі докази, що призвело до ухвалення у справі необґрунтованого та незаконного судового рішення, оскільки в порушення вимог КУпАП, суддя першої інстанції в частині аргументації кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП посилається на постанову Київського апеляційного суду від 22 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яка була винесена лише через 9 днів після винесення оскаржуваної постанови.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним за наслідками розгляду апеляційної скарги скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо нього містять в собі достатньо фактичних даних, які дозволяють зробити висновок про доведеність його вини у скоєнні вказаного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №183351 від 14.02.2020 року, в яких ОСОБА_1 не надав жодних пояснень, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтвердили добровільну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та розпискою ОСОБА_5 , яка зобов`язалась не допускати до керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Окрім того, в матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції на якому чітко вбачається, що ОСОБА_1 добровільно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння , також не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, так як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, дії наркотичних чи токсичних речовин є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, оскільки на момент розгляду справи судом апеляційної справи, минуло більше ніж три місяці з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, на нього не може бути накладено адміністративне стягнення за вчинення цього правопорушення у зв`язку із закінченням строку його накладення, передбаченого ч. 2 ст. 38 цього Кодексу, а тому провадження у справі щодо нього слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Деснянськогорайонного суду м.Києва від 13 травня 2020 року, щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 Купав скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а провадження у адміністративній справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП в зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.А. Маліновський