Справа № 487/3633/21
Провадження № 3/487/1275/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Тітова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва адміністративні матеріали, які надійшли з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.05.2021 року серії ВАБ №054154, ОСОБА_1 , 09.05.2021 року близько 21:00 год., за місцем мешкання ухилявся від виконання батьківських щодо виховання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка залишила біологічну сім`ю та займалася бродяжництвом вулицями м. Миколаєва у нічний час доби без нагляду дорослих, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.184 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона за ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Аналіз приписів Закону України «Про охорону дитинства» дозволяє дійти висновку, що під невиконанням обов`язків по вихованню дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання дітей. Ухилення батьків і осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я.

У Пленумі Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (ч. 2 п. 16 постанови).

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 ухилявся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своєї доньки, а саме те, що остання займалася бродяжництвом вулицями міста в нічний час доби без нагляду дорослих.

Натомість, в протоколі не зазначено яким чином ОСОБА_1 ухиляється від виховання своєї доньки та виконання покладених на нього батьківських обов`язків.

Одночасно, відповідно до вимог закону, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини.

Вказане свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, тобто істотної ознаки складу адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Підсумовуючи викладене, вказані вище обставини в сукупності дають підстави для висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За такого, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 184, 247, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядок передбачений ст.294 КУпАП.

Суддя І.В.Боброва