Справа № 181/701/21
Провадження №3/181/265/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року смт. Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінова Л.Ф., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, що надійшли від відділення поліції № 2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, монтера колій ПЧ 8, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 185, ч.3 ст. 178 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2021 року близько 21:00 год. в смт. Демурине по вул. Привокзальна, біля буд. № 9, під час обслуговування виклику по факту порушення правил утримання собак гр. ОСОБА_1 , останній продовжував цькувати собаку особливо небезпечної породи «Пітбультер`єр» на перехожих громадян. На законну вимогу працівників поліції припинити правопорушення гр. ОСОБА_1 продовжував цькувати собаку, висловлювався нецензурною лайкою в адресу працівників поліції, хапав за формений одяг, намагався втекти, чим своїми діями вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського.

Крім того, 05.06.2021 року близько 21:30 год. гр. ОСОБА_1 знаходився поблизу будинку № 9 по вул. Привокзальній в смт. Демурине знаходився у п`яному вигляді з ознаками різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, а також у брудному одязі, чим порушив людську гідність та громадську мораль.

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 178 КУпАП. Факт вчинення адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП не визнав.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків не визнав повністю, його винуватість доводиться наступними зібраними у справі доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 551318 від 05.06.2021 року, ВАБ № 551319 від 05.06.2021 року; рапортом інспектора СРПП ВП № 2 від 06.06.2021 року; рапортом поліцейського СРПП ВП № 2 від 06.06.2021 року.

Як вбачається, ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення за короткий проміжок часу, справи щодо яких надійшли до суду 29.07.2021 року, а тому провадження № 3/181/265/21 за ст.185 КУпАП та № 3/181/267/21 за ч.3 ст. 178 КУпАП доцільно об`єднати в одне провадження.

З урахуванням положень ст.36 КУпАП та враховуючи найбільшу суспільну небезпеку, ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП та ч.3 ст.178 КУпАП слід призначити стягнення, передбачене ст.185 КУпАП, яка передбачає найбільш серйозне стягнення.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки. Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів відповідальність за ст. 185 КУпАП настає лише за дії, вчинені винним у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків. Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівникам поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Наведені вище обставини свідчать про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього в якості доказів документи дають можливість дійти висновку щодо перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законності вимог працівників поліції, та встановити протиправність дій ОСОБА_1 в межах фактичних обставин правопорушення, викладених в протоколі.

Аналіз наведених доказів свідчить про те, що дії ОСОБА_1 беззаперечно містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Під час розгляду справи з`ясовано суть вимоги працівника поліції, з метою надання оцінки законності, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 березня 2014 року по справі № 5-49к13, рішення Європейського суду з прав людини по справі Веренцов проти України від 11 квітня 2013 року, є обов`язковим елементом для кваліфікації дій за ст. 185 КУпАП.

Крім того, з`ясовано суть непокори та її злісність, що з урахуванням п.5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 по справі № 1-28/2011, також є необхідною умовою для кваліфікації дій особи за ст. 185 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ст. 185 КУпАП,тобто злісна непокора законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

За таких обставин, враховуючи характер вчинених правопорушень, дані про особу порушника, його поведінку до та після вчинення правопорушень, є достатні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП та ч.3 ст.178 КУпАП та призначення йому адміністративного стягнення в межах санкції статті Закону за вчинені правопорушення у виді адміністративного арешту, оскільки саме такий вид стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Що стосується положень ст.326 КУпАП, якою передбачено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Частиною 1 ст. 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

З метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, суд вважає, що не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.

В зв`язку з цим необхідно надати ОСОБА_1 десятиденний строк для можливості оскарження даної постанови.

Крім того, згідно Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та сплачуються особою, на яку накладено таке стягнення, а тому із ОСОБА_1 необхідно стягнути 454 грн. судового збору до Державного бюджету України .

Керуючись ст.ст.33, 36, 178 ч.3, 185, ст.ст.283-285, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, -

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення: справа № 181/701/21, провадження № 3/181/265/21 та справа № 181/703/21, провадження № 3/181/267/21 об`єднати в одне провадження та присвоїти єдиний унікальний номер справи № 181/701/21 провадження № 3/181/265/21.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушень, передбачених ст.185, ч.3 ст.178 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 7 (сім) діб.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Виконання зазначеної постанови допустити через десять днів з дня її винесення. В разі оскарження - після відповідного рішення апеляційного суду. Негайному виконанню не допускати.

Cуддя: Л. Ф. Літвінова