1Справа № 335/7611/21 3/335/1816/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Жукової В.Е., прокурора Мордовченко К.А., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , на якого, згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», поширюється дія цього Закону, звільнившись 27.11.2020 з посади спеціаліста відділу кадрової роботи та координації діяльності навчальних закладів та аналітичної, планово-економічної, кадрової роботи Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації, у порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», не подав декларацію особи яка припиняє виконання функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням) за період з 01.01.2020 по 24.11.2020, впродовж 20 робочих днів після звільнення, тобто до 22.12.2020, подавши її 18.05.2021 о 19 год. 31 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, ОСОБА_1 , на якого, згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», поширюється дія цього Закону, звільнившись 27.11.2020 з посади спеціаліста відділу кадрової роботи та координації діяльності навчальних закладів та аналітичної, планово-економічної, кадрової роботи Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації, у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», не подав декларацію особи яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, яку повинен був подати до 00 год. 00 хв. 01.04.2021, подавши її 06.04.2021 о 09 год. 34 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, ні він, ні його близькі люди раніше ніколи не працювали ні на державній службі, ні в органах місцевого самоврядування, а відтак він не був знайомий ні із порядком, ні зі строками подання декларацій. При прийомі його на роботу на державну службу, керівник кадрової служби був відсутній, йому сказали телефоном, що потрібно роздрукувати документи, ознайомитися з ними та підписати їх. Він роздрукував ці документи, та підписав їх, у тому числі, поставив підпис, що ознайомлений із обмеженнями, які пов`язані із проходженням державної служби, але враховуючи те, що раніше він з такими випадками не зустрічався у своїй трудовій діяльності, то не у повному обсязі розумів зміст цих документів та не знав про необхідність подання декларацій перед звільненням та наступного року після цього. Вже після звільнення його з роботи йому зателефонували та сказали, що потрібно заповнити щорічну декларацію, і він 06.04.2021, у перший робочий день після того, як дізнався, заповнив на сайті декларацію та подав її. Потім йому зателефонували із поліції та викликали на допит, після чого він дізнався, що йому потрібно було заповнити та подати ще одну декларацію.

Прокурор у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень та призначити йому стягнення у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суддею встановлено, що наказом від 04.11.2020 № 29-к, ОСОБА_1 (попереднє прізвище ОСОБА_2 ) з 05.11.2020 призначено на посаду головного спеціаліста відділу кадрової роботи та координації діяльності навчальних закладів та аналітичної, планово-економічної, кадрової роботи Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації.

У цей же день, 05.11.2020, ОСОБА_1 склав присягу державного службовця.

Згідно особової картки державного службовця № 072, 05.11.2020 ОСОБА_1 ознайомився з вимогами та обмеженнями щодо прийняття, проходження державної служби, у тому числі, відповідно до Законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції» та зобов`язався їх дотримуватись, про що свідчить його особистий підпис у особовій картці.

Згідно наказу № 35-к від 24.11.2020 Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу кадрової роботи та координації діяльності навчальних закладів та аналітичної, планово-економічної, кадрової роботи Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації 27.11.2020, за угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зокрема, і державні службовці, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, у тому числі і державні службовці, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Як передбачено п.п. 2 п. 5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який затверджено Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016 № 3 (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року № 168/19) (далі-Порядок), декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону

Підпунктом 3 п. 5 Розділу ІІ Порядку передбачено, що декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації

Таким чином, ОСОБА_1 , звільнившись 27.11.2020 з посади державного службовця, зобов`язаний був у строк до 22.12.2020 подати декларацію перед звільненням, за період з 01.01.2020 по 24.11.2020, а також у строк до 01.04.2021 подати декларацію після звільнення, за період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

Разом із тим, як убачається із матеріалів справи, декларацію перед звільненням ОСОБА_1 подав лише 18.05.2021, а декларацію після звільнення 06.04.2021.

З наданих суду документів встановлено, що ОСОБА_1 було відомо, що він є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», він був обізнаний з вимогами цього Закону, що підтверджується його підписом у особовій картці, а його недосконале знання вимог Закону, чи їх нерозуміння не є поважною причиною для їх невиконання та не звільняє його від адміністративної відповідальності.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , які надані ним безпосередньо у судовому засіданні, будь-яких подій, які би свідчили про наявність поважних причин несвоєчасного подання декларацій, у його житті не відбувалось.

З огляду на викладені вище обставини, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та пояснення особи, відносно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення, суддя доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що полягає у несвоєчасному поданні декларацій перед звільненням та після звільнення, без поважних причин.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, та його майновий стан, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 33, 36, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави, який підлягає сплаті не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення, особою, щодо якої її винесено, її захисником - протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя К.В. Гашук