ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Маковійчука П.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 липня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 липня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. в дохід держави.

Згідно постанови судді районного суду, ОСОБА_1 визнаний судом винуватим за те, що він 17.05.2021 року о 19 год. 00 хв. в с. Мамаївці по вул. Шевченка, 33 керував транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням адвокат Маковійчук П.В., діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову районного суду від 20.07.2021 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КупАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що вказана постанова ухвалена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, вказує, що підстав для направлення на медичний огляд його довірителя на виявлення стану наркотичного сп`яніння не було, оскільки у вказаний в протоколі час ОСОБА_1 був потерпілим в результаті ДТП.

Вказує і на те, що ОСОБА_1 не заперечував пройти огляд на стан сп`яніння в

ЄУНСС: 718/1198/21

Провадження: №33/822/399/21 Головуючий у І інстанції: Скорейко В.В.

Категорія: ч. 1 ст. 130КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

медичному закладі. Проте, зазначив, що направлення його до медичної установи є протиправним.

Звертає увагу і на те, що в якості свідків відмови його довірителя від обстеження на стан сп`яніння були залучені особи, які являються винуватцями ДТП, а тому є сумніви щодо упередженості.

Зазначає, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є неповними та не відображають всіх обставин справи.

Тому вважає, що судом не надано належної оцінки вісім доказам по справі і не спростовано доводи захисту щодо не винуватості його довірителя.

ОСОБА_1 та його адвокат Маковійчук П.В. в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, хоча належним чином були сповіщені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення судового розгляду в суд не подавали.

Однак, неявка вказаних осіб у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також доводи адвоката, викладені ним в апеляційній скарзі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Так, дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №113433 (а.с.1) свідчать про те, що 17 травня 2021 року о 19 год. 00 хв. в с. Мамаївці , по вул. Шевченка, 33 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджується наданими та дослідженими в ході апеляційного розгляду відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с.11).

Зокрема, з вказаних відеозаписів видно, що під час складення матеріалів ДТП, учасником якого також був ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра, що останній, перебуває в стані наркотичного сп`яніння по виявленим ознакам, в зв`язку з чим працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у ЧОНД, на що останній спочатку погодився, а в подальшому без будь - яких пояснень відмовився пройти такий огляд в медичній установі ще й в присутності двох свідків.

Всі обставини, які мають значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правової оцінки цього доказу, який є достовірним, належним та допустимим.

А тому доводи апелянта про те, що у працівників поліції не було підстав для направлення його довірителя в медичний заклад для огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, а також, що останній від такого огляду не відмовлявся є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.

Також, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в ЧОНД підтверджується направленням (а.с.3) з якого вбачається , що водій ОСОБА_1 , відмовився від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я - ЧОНД.

Що стосується доводів апелянта, про те що свідками відмови його довірителя від обстеження на стан сп`яніння були особи, які являються винуватцями ДТП апеляційний суд не бере до уваги.

Оскільки статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто вказана норма закону чітко визначає, що поліцейський під час огляду осіб на стан сп`яніння застосує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування технічного засобу огляд проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було долучено відеозапис подій, які мали місце 17.05.2021 р. (а.с. 11). Крім того, із відеозапису видно, що працівник поліції фіксував всі дії за допомогою технічних засобів відеозапису.

Таким чином, на думку апеляційного суду, працівник поліції діяв відповідно до вимог закону, а саме під час пропозиції пройти водію огляд на стан сп`яніння застосував бодікамеру. А тому в даному випадку приступність двох свідків, є не обов`язковою.

Доводи апелянта щодо того, відеозапис подій є неналежним доказом, оскільки він неповний, є необґрунтованими, так як статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказана норма закону чітко визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які відображають реальні факти та є їх відтворення, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин.

А, тому суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги вищенаведені дані та розглянув вказану справу на підставі наявних в ній доказів.

Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі адвоката Маковійчука П.В., то вони носять загальний характер та є суб`єктивними і які були предметом розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в сукупності вищенаведені докази є належними та допустимими по даній справі і які підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 , п. 2.5 ПДР України, за діяння, які мали місце 17.05.2021 р. у зазначеному місці та у зазначений в протоколі час, що

тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП,

Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Маковійчука П.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду підпис В.П. Потоцький

Виготовлено з автоматизованої

системи документообігу суду:

суддя Чернівецького

апеляційного суду (В.П. Потоцький)

(12.08.2021р. - дата засвідчення копії)