Справа № 135/428/21
Провадження № 3/135/256/21
ПОСТАНОВА

іменем України

05.08.2021 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Орець Ніни Іванівни, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

09.04.2021 о 00 год 10 хв в м. Ладижин по вул. Наконечного водій ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI A8L», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці ока не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та показав, що 09.04.2021 близько 00 год 00 хв підвозив ОСОБА_2 , яка надалі фіксувала усі подробиці подій того вечора на свій мобільний телефон, перебував в тверезому стані, їхав повільно та спокійно не порушуючи правил дорожнього руху. Позаду його автомобіля рухалась патрульна машина, яка увімкнувши проблискові маячки, почала здійснювати різке маневрування та обганяти його автомобіль. Після зупинки транспортного засобу поліцейські попросили документи, які він надав та поцікавився причиною зупинки. Останні, прочитавши в документах прізвище ОСОБА_1 почали вести себе зухвало та нічого не пояснюючи наказали їхати до лікарні на освідування. Не дізнавшись причини зупинки він зателефонував адвокату для отримання юридичної допомоги. Окрім того, зазначив, що поблизу проходили два місцевих хлопця, які знімали усе на камеру своїх мобільних телефонів. Працівники поліції запросили їх побути у якості свідків, на що хлопці погодилися. Почувши та побачивши реальну картину даної ситуації, відмову працівників поліції від надання ОСОБА_1 пояснень, зухвалу поведінку в його бік, несправедливість, адже на їх погляд ОСОБА_1 був тверезим, свідки обурилися та почали наголошувати на тому, що завтра все, що їм вдалося зафіксувати на відео потрапить в інтернет. Надалі, нічого не пояснюючи, працівники поліції зупинили інших людей та запросили їх брати участь як свідків у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він зателефонував своєму батькові, який одразу приїхав на місце події та забрав його. Таким чином вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складений без його участі, а свідків, які зазначені в протоколі він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який є рідним батьком ОСОБА_1 суду показав, що 09.04.2021 близько 00 год 00 хв йому зателефонував син, який повідомив, що його зупинили працівники поліції та разом із двома раніше не знайомими йому особами рвуть ручки машини. На що він наказав знаходитися в машині та не відкривати двері. По приїзду на місце події ОСОБА_3 побачив, що двоє працівників поліції сиділи у своєму службовому автомобілі, двох свідків. Після чого, показав свої документи, посвідчення голови громадської організації, поцікавився подіями, які сталися та причиною зупинки сина. Однак, поліцейські не змогли пояснити причину зупинки. Тоді ОСОБА_4 викликала працівників поліції Ладижинського відділення, які приїхавши на виклик одразу відійшли разом з поліцейськими Гайсинського відділення, про щось певний час розмовляли та поїхали в невідомому напрямку. Також вказав на те, що поняті, які були запрошені поліцейськими в перший раз, наразі вони не зазначені в протоколі, відмовилися підписувати протокол. Після чого, працівники поліції зупинили автобус та вантажну машину, попросили водіїв цих авто побути в якості свідків, останні погодилися та підписали протокол, не знаючи обставин. Поряд з чим зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складали на капоті поліцейської машини, а ОСОБА_1 перебував у своїй машині, з авто не виходив. З текстом протоколу останнього не ознайомили, направлення на огляд на стан сп`яніння не надавали. Також повідомив, що пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння його син, ОСОБА_1 відмовився, оскільки йому було незрозуміло причину зупинки. Він дійсно сів за кермо автомобіля сина та вони поїхали з місця події.

Допитаний в судовому засіданні за клопотання сторони захисту свідок ОСОБА_5 , показав, що з ОСОБА_1 перебуває у приятельських стосунках, 09.04.2021 близько 00 год 30 хв йому зателефонував ОСОБА_3 та попросив, щоб той прибув на місце події. Прийшовши, побачив патрульну машину та декілька людей, які окружили автомобіль ОСОБА_1 . Тоді він поцікавився у працівників поліції про причину зупинки ОСОБА_1 , на що почув у відповідь що ніхто не зобов`язаний відповідати на такі запитання. З цього моменту усе стало зрозуміло та ОСОБА_5 відсторонився і спостерігав за подальшим розвитком ситуації. Поліцейські вели себе зухвало. У присутності ОСОБА_5 протокол про адміністративне правопорушення не складався. Свідків, яких працівники поліції зупиняли на дорозі він не бачив. В присутності ОСОБА_5 . ОСОБА_1 виходив з машини на вулицю. Не пам`ятає чи останньому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, але ніяких письмових паперів не пропонували. Коли приїхав ОСОБА_3 . ОСОБА_5 покинув місце події.

Допитаний в судовому засіданні за клопотання сторони захисту свідок ОСОБА_6 , показав, що 09.04.2021 йшов разом зі своїм приятелем та побачили патрульну машину, яка зупинила іншу машину. Тоді він почав фіксувати це все на телефон та не вимикаючи камеру вони підійшли до поліцейських та запитали причину зупинки. Працівники поліції наказали відійти на два, три метра з ціллю їх особистої безпеки. Він відійшов та ще раз запитав причину зупинку, на що працівник поліції відповів, що даний автомобіль зупиняв ще біля автовокзалу, водій не зупинився та не виконував законну вимогу працівника поліції. Також повідомив, що в них є операція по ловлі водіїв під наркотиками. Тоді він попросив ознайомитись із паперовою документацією цієї операції, на що поліцейські відмовили, оскільки інформація на планшеті. У зв`язку з чим він зауважив, що на планшеті не підійде, адже законом передбачено паперовий вигляд із печаткою. Поліцейський погодився та пообіцяв, що згодом підвезуть документи. Протягом певного часу, під`їхали ще два наряди, обіцяні документи не привезли та сказали водію, що пишуть протокол. Поліцейські пропонували водію пройти освідування в лікарні, на що водій погодився, але на прохання ОСОБА_1 надати йому направлення відмовилися. Поліцейські запропонували ОСОБА_6 та його товаришу бути в якості свідків, на що останні погодилися. У присутності ОСОБА_6 поліцейські повідомляли водію причину зупинки, але він не пам`ятає чи роз`яснювали останньому його права та обов`язки. На думку ОСОБА_6 водій був у тверезому стані, така позиція не сподобалася працівникам поліції, вони вирішили змінити свідків та зупинили автобус, показали щось водію цього транспортного засобу та відпустили. Водій автобуса не підходив до водія автомобіля, який зупинили, не оглядав його та не був в курсі усіх подій. Батько водія, який згодом під`їхав на місце події теж намагався дізнатися причину зупинку, але відповіді не отримав. Події закінчилися тим, що батько водія сів за кермо автомобіля, який зупинили поліцейські та разом із сином поїхали з місця події, залишивши працівників поліції та місце події. Відеоматеріал, який був відзнятий ОСОБА_6 09.04.2021 він видалив.

Адвокат Орець Н.І. в судовому засіданні підтримала позицію ОСОБА_1 та зазначила, що у працівників поліції були відсутні об`єктивні підстави щодо зупинки даного транспортного засобу, а всі матеріали навмисно сфальсифіковані працівниками поліції, а саме: поліцейським інспектором СРПП Гайсинського РУП У Вінницькій області лейтенантом поліції Умшратян Артуром Рафіковичем, який безпідставно в 01 год 35 хв. склав протокол про адміністративне правопорушення серії ПР18 №161315 від 09.04.2021. Також, адвокат стверджує, що 09.04.2021 о 00 год 10 хв водій ОСОБА_1 не знаходився ні в стані алкогольного сп`яніння, ні в стані наркотичного сп`яніння. Під час зупинки транспортного засобу працівники поліції не повідомили водію причину його зупинки, хоча на диску відеофіксації водій ОСОБА_1 неодноразово просив назвати таку причину. Причина зупинки була зовсім іншою працівники поліції просили надати посвідчення водія. За першою вимогою ОСОБА_1 їх надав. Надалі, поліцейські почали звинувачувати ОСОБА_1 в тому, що він п`яний та має ознаки наркотичного сп`яніння, його усна згода зафіксована на диску, який долучений до справи. 09.04.2021 ОСОБА_1 на протязі 1,5 години не направлявся працівниками поліції на медичне обстеження в медичну установу. Він був зупинений в 00 год 10 хв, а протокол про адміністративне правопорушення складався в 01 год 35 хв. Стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, але ОСОБА_1 під час прибуття понятих не керував транспортним засобом, а знаходився в салоні свого автомобіля та взагалі не мав наміру керувати своїм транспортним засобом, а чекав у своєму автомобілі адвоката та батька. Поряд з чим звертає увагу суду на те, що відеозапис від 09.04.2021 не повинен перериватися. Цей факт свідчить про необ`єктивність факту фіксування події 09.04.2021. Так на диску не зафіксовано факт вручення водію ОСОБА_1 письмового направлення на медичне обстеження в КП «Ладижинська міська лікарня». Водій ОСОБА_1 стверджує, що таке направлення йому не вручалося. ОСОБА_1 не вживає наркотичні засоби. На відеозаписі зафіксований безпідставний вислів працівника поліції про те, що водій ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за подібні правопорушення, хоча в матеріалах справи є довідка від 16.04.2021 про відсутність інформації про такі факти. Згідно довідки нарколога КП «Ладижинська міська лікарня» за № 498 від 11.05.2021 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога за останні п`ять років за медичною допомогою не звертався. До того ж, матеріали відносно ОСОБА_1 взагалі непідготовані належним чином працівниками поліції. В матеріалах відсутні: пояснення понятих, водія; письмове направлення водія на медичне обстеження до відповідної медичної установи. Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду здійснюється в Порядку, визначеному КМУ, згідно із п.8, р.ІІ Інструкції №1452/735. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки працівник поліції ще не має права скласти протокол за ст.130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі. Крім того, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутні. ОСОБА_1 таке направлення не видавалося. Протокол був складений до встановлення винної особи, тобто на даному етапі вважається винним. Окрім того, відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Безперервність відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР№ 161315 від 09.04.2021 року відносно водія ОСОБА_1 не дотримано. Також вважає, що показами свідків ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлено, що на місці події працівниками поліції водію ОСОБА_1 не роз`яснювались процесуальні права та обов`язки, що є неприпустимим. Також, працівники поліції не забезпечили присутність під час події адвоката Чернеги О.В., з яким говорив по телефону працівник поліції та якого очікував водій.

В судове засідання неодноразово викликались, проте не з`явилися свідок ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його адвоката Орець Н.І., свідків, переглянувши відеозапис, який міститься на диску в матеріалах справи та відеозапис, який міститься на диску, доданий разом із клопотанням ОСОБА_11 суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 8 КУпАП України встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст.130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №161315 від 09.04.2021, складеним інспектором СРПП Гайсинського РУП лейтенантом поліції Умршатян А.Р., 09.04.2021 о 00 год 10 хв в м. Ладижин по вул. Наконечного водій ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI A8L», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці ока не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №161315 від 09.04.2021, ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився зі складеним відносно нього протоколом та вину у вчиненому не визнав.

Однак, не зважаючи на захисну позицію, винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин безспірно підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №161315 від 09.04.2021, складений відповідно до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а отже відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 256 КУпАП України у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №161315 від 09.04.2021, а також із відеозапису, долученого до матеріалів справи ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу та від надання пояснення по суті порушення. Будь-яких зауважень щодо їх змісту чи клопотань останній не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз`яснені.

З відеозапису долученого до матеріалів адміністративної справи, на якому зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 161315 від 09 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції неодноразово просили водія вийти із транспортного засобу та надати документи, які посвідчують його особу та надають право керувати транспортним засобом, на що водій не реагував, з автомобіля не вийшов; після встановлення особи назвали ОСОБА_1 наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння; неодноразово протягом тривалого часу пропонували поїхати у КП «Ладижинська міська лікарня» для проходження огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів, що йому не зрозуміла причина зупинки, тому їхати не буде, потім повідомляв, що він не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, однак, при цьому з транспортного засобу не вийшов, вимогу працівників поліції пройти огляд для проходження такого огляду не виконав, що розцінюється судом як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, як вбачається із вказаного вище відеозапису, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_12 були присутніми під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що спростовує твердження сторони захисту про те, що відмова від проходження огляду відбулася без участі свідків.

Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння також підтверджується показаннями самого ОСОБА_1 , який не заперечував того факту, що він разом із батьком залишив місце події та допитаних за клопотанням сторони захисту свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , які також підтвердили суду, що ОСОБА_1 залишив місце події та поїхав не пройшовши огляд на стан сп`яніння.

Разом з тим, наданий суду відеозапис, на якому відображено розмову за версією сторони захисту між ОСОБА_1 , свідками та інспектором поліції суд також до уваги не бере і ставиться до нього критично, оскільки даний відеозапис містить лише окремий фрагмент запису, у якому не відображено усіх обставин події, зокрема, починаючи з моменту зупинки водія і закінчуючи оформленням протоколу про адміністративне правопорушення, із даного відеозапису не можна встановити коли мала місце записана на ньому розмова, так як і осіб, які між собою розмовляли.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене вище, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами ОСОБА_1 , який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що такі докази є допустимими, належними та достатніми для висновку про те, що 09.04.2021 о 00 год 10 хв в м. Ладижин по вул. Наконечного водій ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI A8L», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці ока не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1ст. 130 КУпАП.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) він не надав.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, який відноситься до грубих порушень на транспорті та його підвищену суспільну небезпеку, особу ОСОБА_1 та майновий стан останнього, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення вказаного правопорушення накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

Таким чином, враховуючи наведене приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки останній отримував посвідчення водія в сервісних центрах МВС України.

Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.40-1,130,283-285,294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя