Справа № 219/6003/20
Провадження № 3/219/7/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Азямової О.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Бахмутського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,

в с т а н о в и в:

до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 19.06.2020 року серії ДПР18 № 096292, згідно якого 19.06.2020 року о 17.00 годині в м. Бахмут Донецької області на перехресті вул. Ковальської та вул. Свободи водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при повороті ліворуч на вул. Свободи виїхав на зустрічну полосу руху, не надав перевагу в русі автомобілю марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, чим порушив п.11.3 та п.16.11 Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулося ДТП. Транспортні засоби отримали механічні ушкодження,

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, не визнав та пояснив, що 19.06.2020 року о 17.00 годині в м. Бахмут Донецької області на перехресті вул. Ковальської та вул. Свободи дійсно керував автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Оскільки він виїжджав з другорядної дороги також як і водій ОСОБА_2 , він зупинився перед знаком «СТОП» перед виїздом на головну дорогу, а водій ОСОБА_2 , виїжджаючи з другорядної дороги перед знаком «НАДАТИ ДОРОГУ», їхав на швидкості, не зупинився, та почав вже гальмувати на зустрічній смузі дороги перед виїздом на головну (що можна побачити по гальмівному шляху), коли він вже стояв на головній дорозі. Саме в результаті цього сталося зіткнення. Вважає, що порушив Правила дорожнього руху саме ОСОБА_2 , оскільки проігнорував знак «НАДАТИ ДОРОГУ», окрім того в нього була перешкода праворуч та він повинен був поступитися в русі. Зі слів працівників поліції ОСОБА_1 повинен був рухатись найближче до правого боку дороги та вже з стоп лінії повинен був вивертати на головну дорогу, але це суперечить Правилам дорожнього руху, оскільки на дорозі не було розділювальної смуги, не накреслена стоп лінія, де він конкретно повинен був зупинитись. Та якщо б навіть він так і зробив, то наприкінці цієї дороги, у куті знаходиться міський РЕС, та там не вистачає відстані для нормального розвороту, він би навпаки створював аварійну ситуацію, оскільки автомобіль повинно було розвернути на 180 градусів.

В судовому засіданні водій ОСОБА_2 пояснив, що 19.06.2020 року о 17.00 годині він керував автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , їхав по вул. Ковальській та перед поворотом праворуч на головну дорогу він знизив швидкість. Зазначив, що на його шляху не було знаку «НАДАТИ ДОРОГУ». Коли він виїхав на головну дорогу то побачив, що рухається авто, зупинився та відбулось зіткнення. Зазначив, що побачити зіткнення, можна на фото, яке є в матеріалах справи, з якого видно, що саме авто ОСОБА_1 врізалось в його авто, в результаті чого пошкодився капот, бампер, номерний знак все зрушило з правого в лівий бік. Зазначив, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, оскільки він проігнорував вимоги знаку «СТОП», до якого залишалась відстань ще біля 8-10 метрів, зрізав кут, повернув ліворуч та по зустрічній смузі поїхав до перехрестя, виїхав на головну дорогу, не впевнившись в безпеці руху. Зіткнення відбулося на головній дорозі, коли його автомобіль вже перебував там, та він приймав міри до гальмування на головній дорозі.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України було призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз, оскільки для з`ясування всіх обставин у справі та для прийняття законного і обґрунтованого рішення необхідні спеціальні знання.

Відповідно до висновку експерта № 6579-6584 від 20.10.2020 року за результатами проведення судової авто технічної експертизи встановлено наступне: 1) в даній дорожній обстановці 19.06.2020 року дії водія автомобіля марки «3A3-DAEWOO LANOS TF69YO» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 регламентувались нормативними вимогами дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та п.п. 11.3, 12.3 Правил дорожнього руху України; 2) встановити експертним шляхом, чи мав водій марки «3A3-DAEWOO LANOS TF69YO» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 технічну можливість уникнути дану ДТП не є можливим за відсутності необхідних вихідних даних, вказаних в дослідницькій частині висновку; 3) в розглянутій дорожній обстановці дії водія автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 регламентувались нормативними вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. п. 10.11,16.12 Правил дорожнього руху України; 4) в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом належного виконання вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п.п. 10.11, 16.12 Правил дорожнього руху України, для виконання яких у нього були відсутні перешкоди технічного характеру; 5) в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, дії водія автомобіля «CHEVROLET AVEO» ОСОБА_2 не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п.п. 10.11, 16.12 Правил дорожнього руху України і знаходились в причинному зв`язку з подією, яка настала. Встановити експертним шляхом чи знаходились дії водія автомобіля марки «3A3-DAEWOO LANOS TF69YO» р.н НОМЕР_1 ОСОБА_1 в причинному зв`язку з подією не виявилось можливим за відсутності необхідних вихідних даних, вказаних в дослідницькій частині справжнього висновку; 6) в цілому по суті механізму події водії ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в своїх поясненнях трактують як факт зіткнення транспортних засобів, тому у експерта немає підстав вважати пояснення обох водіїв технічно неспроможними.

Від адвоката Башинського В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , 05.11.2020 року до суду надійшло клопотання, згідно якого він просив закрити адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки аналізуючи висновки експертизи № 6579-6584 від 20.10.2020 року, вважав, що саме від дій водія ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п.п. 10.11, 16.12 Правил дорожнього руху України, і трапилась ДТП, а в діях водія ОСОБА_1 будь яких порушень ПДР України експертом не встановлено.

Адвокат Руднєва І.С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала до суду клопотання про призначення повторної судової автотехнічної експертизи.

В обґрунтування клопотання зазначила, що експертом при проведенні експертизи не були враховані всі матеріали справи, а взяті для складення висновку лише вибіркові матеріали, а також не були враховані всі обставини, встановлені судом, що допустило неповноту та суперечність висновку. Вважає висновок експерта № 6579-6584 неповним та таким, який суперечить дійсним обставинам ДТП, що сталась 19.06.2020 року за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , суперечить матеріалам справи про адміністративне правопорушення (зокрема схемі ДТП, поясненням потерпілої сторони ОСОБА_2 ), характеру пошкодження автомобіля потерпілої сторони ОСОБА_2 та особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 . Так, у п. 1 висновку експерт зазначає, що «дії водія ОСОБА_1 регламентувались нормативними вимогами дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та п.п. 11.3, 12.3 ПДР України», тоді, як із схеми ДТП та із пояснень ОСОБА_2 поліцейським після ДТП та суду, вбачається, що зіткнення відбулось безпосередньо після того, як ОСОБА_2 вже виїхав на головну дорогу та в момент зіткнення автомобілів не перебував на другорядній дорозі, тому він не був повинен надавати дорогу автомобілю ОСОБА_1 , який їхав не по своїй смузі із другорядної дороги на головну, де вже знаходився автомобіль ОСОБА_2 . У п. 2 висновку експерт зазначає, що «встановити експертним шляхом чи мав водій ОСОБА_1 технічну можливість уникнути дану ДТП не надається можливим за відсутності необхідних даних». При цьому експерт не направив до суду клопотання про отримання таких необхідних даних, про проведення експерименту, про повторний допит водіїв, поліцейських, що складали адміністративні матеріали, про огляд транспортних засобів на предмет та характер їх пошкодження, не звернув уваги на тормозний шлях, що вказаний на схемі ДТП, тощо. У п. 3, 4, 5 висновку експерт зазначає, що «дії водія ОСОБА_2 регламентувались вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», при цьому експерт зовсім не бере до уваги пояснення ОСОБА_2 , який зазначає, що перед зіткненням його авто вже перебувало на проїзній частині головної дороги, а авто ОСОБА_1 виїжджало з другорядної дороги та не з свої полоси руху, «зрізавши кут» повороту, саме тому він не побачив автомобіль ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів. При складанні висновку експерт не оглядав пошкодженні автомобілі, фото з пошкодженими автомобілями, що містяться в матеріалах справи, а саме - характер пошкодження кожного із автомобілів. Так, автомобіль ОСОБА_2 зазнав значних пошкоджень з лівої сторони саме від сильного удару по ньому автомобілем ОСОБА_1 , який рухався з другорядної проїзної частини не з своєї полоси руху зліва на головну дорогу, де вже перебував автомобіль ОСОБА_2 . Натомість автомобіль ОСОБА_1 отримав незначні механічні пошкодження, бо він наносив удар в момент зіткнення. Характер пошкоджень автомобілів впливає на об`єктивність та законність результатів судової автотехнічної експертизи разом із схемою ДТП та поясненням учасників ДТП. Також адвокат Руднєва І.С. зазначила, що висновки експерта суперечать висновкам та позиції експерта страхової компанії правопорушника ОСОБА_1 - «АСКО», який разом із спеціалістами оглядали адміністративні матеріали та пошкоджені автомобілі та ще до направлення справи до суду прийняли рішення про винуватість застрахованої у них особи ОСОБА_1 (страхування відповідальності перед третіми особами) та відразу виплатили потерпілому ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 9000 гривень. Тоді як ОСОБА_1 , визнаючи свою винуватість відразу після ДТП, не звертався до страхової компанії ОСОБА_3 з вимогами про виплату страхового відшкодування від незначного пошкодження його автомобіля не більше, як на 1500 гривень, та вже самостійно відремонтував незначні пошкодження свого автомобіля. Вказує, що у висновку експерта не йде мова про ступінь та характер вини ОСОБА_1 , наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у ДТП. Всі висновки кожного пункту відносно вини ОСОБА_1 експертом «завуальовані», відсутня чітка позиція експерта відносно встановлення вини чи невинуватості особи правопорушника ОСОБА_1 , що не дає можливості суду встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення поліцейськими був складений відносно ОСОБА_1 та справа в суді розглядається саме відносно ОСОБА_1 , а не відносно ОСОБА_2 . З метою недопущення повторення наведених вище недоліків експертного дослідження просила призначити у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення повторну судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54). На вирішення експертів поставити наступні питання: як повинен був діяти водій автомобіля марки «ЗАЗ - DAEWOO LANOS TF69YO» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 в дорожній обстановці 19.06.2020 року згідно з вимогами Правил дорожнього руху України? чи мав водій автомобіля марки «ЗАЗ - DAEWOO LANOS TF69YO» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді? як повинен був діяти водій автомобіля марки «CHEVROLET AVEO» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 в дорожній обстановці 19.06.2020 року згідно з вимогами Правил дорожнього руху України? чи мав водій автомобіля марки «CHEVROLET AVEO» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді? дії якого з водіїв не відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, і чи знаходились вони в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (в тому числі з урахуванням характеру пошкодження автомобілів)? чи є спроможними з технічної точки зору показання кожного водія щодо механізму події ДТП, яка сталась? який ступінь вини кожного з водіїв у виникненні ДТП (у відсотках від 0% до 100%)?

Адвокат Башинський В.П. заперечував проти задоволення клопотання адвоката Руднєвої І.С. про призначення повторної судової автотехнічної експертизи, зазначив, що відповідно до вимог законодавства у постанові (ухвалі) про призначення додаткової або повторної експертизи обов`язково наводяться мотиви і підстави її призначення. В своєму клопотанні адвокат Руднєва І.С. не навела жодного об`єктивного факту про те, що висновок первинної експертизи, проведеної в ДНДІСЕ, визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. А посилання адвоката Руднєвої І.С. на те що, висновки експерта Донецького НДНІСЕ суперечать висновкам та позиції експерта страхової компанії «АСКО», який прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 , викликає непорозуміння щодо позиції потерпілої сторони, тому як в штаті страхової компанії «АСКО», відсутній експерт - автотехнік, і вважає, це спробою потерпілої сторони не чим іншим, як затягування розгляду даної справи, і відтермінування отримання водієм ОСОБА_1 передбаченою йому законом страхової виплати.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 4 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України було призначено повторну судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз, оскільки для з`ясування всіх обставин у справі та для прийняття законного і обґрунтованого рішення необхідні спеціальні знання.

Відповідно до висновку експерта № 238-369 від 4.06.2021 року за результатами проведення повторної судової авто технічної експертизи встановлено, що визначити як повинні були діяти водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визначити технічну можливість запобігти ДТП водіями не представилось можливим.

Від адвоката Башинського В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , до суду надійшло клопотання, згідно якого він просив закрити адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Руднєва І.С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала до суду заяву, згідно якої заперечувала проти вказаного клопотання, вказала, що висновки експерта не заперечили відсутність вини ОСОБА_1 .

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавству справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів, при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених уст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП), у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення - це документ, складений на відповідному бланку з неухильним дотриманням вимог щодо процедури та об`єму заповнення, який містить склад інкримінованого особі діяння (адміністративного правопорушення), та в межах якого судом розглядається справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним беззаперечним доказом наявності вини у діях особи, відносно якої складений протокол.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Так, відповідно до висновку експерта № 6579-6584 від 20.10.2020 року за результатами проведення судової авто-технічної експертизи встановлено, що в дорожній обстановці 19.06.2020 року дії водія автомобіля марки «3A3-DAEWOO LANOS TF69YO» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 регламентувались нормативними вимогами дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та п.п. 11.3, 12.3 Правил дорожнього руху України; встановити експертним шляхом чи мав водій марки «3A3-DAEWOO LANOS TF69YO» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 технічну можливість уникнути ДТП не є можливим за відсутності необхідних вихідних даних, вказаних в дослідницькій частині висновку; в дорожній обстановці дії водія автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 регламентувались нормативними вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. п. 10.11,16.12 Правил дорожнього руху України; в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом належного виконання вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. п. 10.11, 16.12 Правил дорожнього руху України, для виконання яких у нього були відсутні перешкоди технічного характеру; в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, дії водія автомобіля «CHEVROLET AVEO» ОСОБА_2 не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п.п. 10.11, 16.12 Правил дорожнього руху України і знаходились в причинному зв`язку з подією, яка настала. Встановити експертним шляхом чи знаходились дії водія автомобіля марки «3A3-DAEWOO LANOS TF69YO» р.н НОМЕР_1 ОСОБА_1 в причинному зв`язку з подією не виявилось можливим за відсутності необхідних вихідних даних, вказаних в дослідницькій частині висновку.

Оцінивши наявні за протоколом про адміністративне правопорушення докази провини ОСОБА_1 , можна констатувати, що ОСОБА_1 не допускав порушень Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що адміністративне правопорушення був учинене і особа, відносно якої складений протокол, є винною у вчиненні правопорушення.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надав автор протоколу, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим протоколом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, автор протоколу має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 268 КпАП України, суд

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Лапченко