Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/143/21 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суддя Орлова С.Ф.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря Бурятинської В.І.,

законного представника

потерпілої ОСОБА_1 ,

адвоката Миронова О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу законного представника потерпілої ОСОБА_2 Лабарткави О.В. на постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2021 року, якою відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пришиб Березнегуватського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

За постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 642672, ОСОБА_3 в 2020 році восени, під час навчального процесу вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки свої дружини ОСОБА_4 , а саме хапав за руки, кричав, не випускав з кімнати, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі законний представник потерпілої ОСОБА_2 Лабарткава О.В. просить постанову судді скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Звертає увагу суду на те, що суддя місцевого суду, дійшовши висновку про невідповідність складеного відносно ОСОБА_3 протоколу, вимогам чинного законодавства, безпідставно не застосувала положення ст. 278 КУпАП та не повернула протокол про адміністративне правопорушення до Березнегуватського ВП ГУНП в Миколаївській області, для належного оформлення.

На думку апелянта, у даній справі суддею не вжито достатніх заходів для встановлення обставин не викликані свідки, потерпілі, представники органів опіки, психологи та співробітники поліції, які спілкувались з дитиною, тощо, а також не вжито заходів для унеможливлення повторення таких дій у майбутньому.

Крім того, він, як представник потерпілої, в порушення вимог ст. 277-2 КУпАП, не був повідомлений про дату судового засідання.

Заслухавши пояснення представника потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_1 та адвоката Миронова О.В. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.

Протокол про адміністративне правопорушення це процесуальний документ, з якого починається розгляд справи про вчинення фізичною особою адміністративного правопорушення, і кінцевим результатом якого є прийняття судом судового рішення від імені держави на підставі всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 642672 від 20.01.2021 р., ОСОБА_3 у 2020 році восени, під час навчального процесу вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки своєї дружини ОСОБА_2 , а саме хапав за руки, кричав, не випускав з кімнати. Зазначені дії працівниками поліції, відповідно до протоколу, кваліфіковані за ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи, що частину статті в протоколі не вказано, апеляційний суд розглядає кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вчинення таких дій повторно ОСОБА_3 не інкриміновано.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 р., психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Водночас, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_3 , вбачається, що при його складанні можливість настання чи настання психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілій ОСОБА_2 встановлена не була.

Відтак, наявність певного конфлікту між вітчимом та падчеркою, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Окремо слід зауважити, що суддею місцевого суду вірно встановлено ті обставини, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним джерелом доказів та підставою подальшого провадження у справі, не містить даних щодо часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, що також свідчить про його невідповідність вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р. та «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 р., у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи визначальну роль протоколу, як доказу підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, з урахуванням наявних порушень, суд позбавлений можливості всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП та прийняти рішення щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, в тому числі шляхом допиту потерпілої ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Слід зазначити, що складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП та підготовка матеріалів для їх розгляду покладено на органи Національної поліції України, що не слід ототожнювати із повноваженнями суду, який розглядає справи про адміністративні правопорушення із винесенням рішення, передбаченого положеннями КУпАП, зокрема: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 Кодексу; про закриття справи.

При цьому, в матеріалах справи наявна копія паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_3 , в той час, як протокол складений відносно ОСОБА_3 і його особу встановлено за допомогою паспорту серії НОМЕР_1 , що свідчить про те, що відомості про особу на яку складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності не відповідають дійсності, адже при складанні протоколу не вірно вказано прізвище особи якій інкримінується вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог ст. 256 КУпАП, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу цього правопорушення є законною і обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу законного представника потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2021 року, якою відносно ОСОБА_3 , закрито провадження у справі зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва