Єдиний унікальний номер 225/2316/21
Номер провадження 33/804/409/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Залізняк Р.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 22.06.2021р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и л а :

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 22.06.2021р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік,

Постанову суду оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана постанова винесена без аналізу доказів, наданих в ході проведення судових засідань;

- зазначає, що суд відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи;

- наголошує, що численні рішення ЄСПЛ та приписи ЄКПЛ вказують на неприпустимість застосування до особи індивідуального надмірного тягаря, наголошує на індивідуалізації покарання та дотримання справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини;

- вказує, що працює водієм в АТП № 11407, вказана робота є єдиним джерелом доходів, він особисто має на утриманні батьків похилого віку та намагається забезпечувати, як свою родину так і батьків, позбавлення його права керувати транспортним засобом суттєво вплине на хід життя його родини, спричинить вагомий тягар;

- прохає змінити оскаржувану постанову в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши стягнення не пов`язане з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 03.04.2021р. о 21.39год. біля буд. № 35 по вул. Світла м. Торецька Донецької області керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду за допомогою газоаналізатора Драгер АRBL0611 та огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не оскаржуючи фактичних обставин справи, доведеності його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення,та правильності кваліфікації його дій, прохає змінити оскаржувану постанову та не накладати на нього стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності та проаналізувавши вимоги діючого законодавства у справах про адміністративні правопорушення, дійшов висновку про відсутність підстав для зміни судового рішення у розумінні ст. 294 КУпАП виходячи з такого.

Так санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, санкція наведеної статті є безальтернативною, а отже накладення стягнення не може призначатися вибірково, чи окремо одне від одного.

Відповідно до вимог ст. 25 КУпАП позбавлення права керувати транспортним засобом застосовується, як основне, так і додаткове стягнення, та у розумінні ст. 130 КУпАП визначається як основне стягнення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021р. адміністративне стягнення у виді штрафу посилено, та визначено мінімальний розмір стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто законодавець визначив необхідність посилення відповідальності.

У даному випадку суд апеляційної інстанції вважає необхідним звернути увагу та проаналізувати пояснювальну записку до наведеного вище Закону, яка наводить підстави для таких змін, яка розміщена на офіційному сайті Верховної Ради України, тобто перебуває у загальному доступі.

Так, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі порушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021р. прийнятий з метою сприяння запобіганню вчиненню правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, більш стриманій і виваженій поведінці водіїв на дорогах і, як наслідок, призведе до зменшення кількості ДТП, особливо ДТП, учинених особами, які керували транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння або в стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, а також до підвищення рівня правової культури, зміцнення законності та виховання водіїв, осіб, які керують транспортними засобами, пасажирів у дусі точного і неухильного додержання вимог чинного законодавства.

Міжнародний досвід забезпечення безпеки на дорогах свідчить, що одним з найпростіших і водночас найдієвіших способів примусити водіїв дотримуватися вимог Правил дорожнього руху, є запровадження системи ефективного покарання.

Отже законодавець у наведених вище змінах до КУпАП визначив підвищений суспільний інтерес для необхідності утворення механізму, який би дієво міг запобігти вчиненню такого виду адміністративних правопорушень.

Слід також наголосити, що ЗУ № 1231-IX від 16.02.2021р. також виключив із ст. 21 КУпАП можливість передання матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Тобто, діюче законодавство у справах про адміністративні правопорушення чітко визначило важливість несення реального стягнення особами, яких притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП саме у тому обсязі, який встановлений санкцією зазначеної статті.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності суд відповідно до вимог ст. 280 КУпАП крім іншого зобов`язаний з`ясувати, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та що численні рішення ЄСПЛ та приписи ЄКПЛ вказують на неприпустимість застосування до особи індивідуального надмірного тягаря, наголошує на індивідуалізації покарання та дотримання справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини, є неспроможними та не підлягають задоволенню.

Стягнення, яке накладено на ОСОБА_2 , призначене судом після аналізу та дослідження у судовому засіданні сукупності усіх доказів, які містять матеріали справи про адміністративне правопорушення, призначене в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначене у її межах. Національним законодавством визначено вид та міру адміністративного стягнення за ст. 130 КУпАП, при цьому враховано всі обставини, у яких перебувала особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та не визначено підстав, за яких таке стягнення не було б накладено, чи було б зменшено.

Також слід звернути увагу, що особа яку притягнуто до адміністративної відповідальності тривалий час працює водієм, останнім місцем роботи є АТП № 11407, а отже вона щоразу при виході на роботу отримує інструктаж щодо недопустимості керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та як особа із значним досвідом знала та усвідомлювала наслідки таких дій, а отже порушуючи встановлені вимоги ПДР України, свідомо знехтувала цими правилами.

Судом апеляційної інстанції були досліджені дані про особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який тривалий час працює водієм, що підтверджується копією його трудової книжки, одружений, має сина 1995р.н., має на утриманні непрацездатних батьків - матір ОСОБА_3 72 років, та батько ОСОБА_4 - 74 роки, працює водієм автотранспортних засобів ТОВ «Автотранс АТП № 11407», за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, а також досліджено клопотання в.о. директора ТОВ «Автотранс АТП - 11407» про застосування стягнення не пов`язаного з правом керувати транспортним засобом, проте враховуючи вимоги ст. 21, 25 КУпАП у суду апеляційної інстанції відсутні передбачені законом підстави не застосовувати стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Таким чином враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає постанову суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням, підстави для її зміни відсутні, а доводи апеляційної скарги особи, яка притягнуто до адміністративної відповідальності, що оскаржувана постанова винесена без аналізу доказів, наданих в ході проведення судових засідань, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 22.06.2021р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік, залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 22.06.2021р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя