Справа № 285/4392/21
провадження в справі 3/0285/2696/21
ПОСТАНОВА

16 серпня 2021 року м.Новоград-Волинький

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловська А. В. , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов
від військової частини НОМЕР_1
про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя - АДРЕСА_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 , місце роботи - військова частина НОМЕР_1 , розвідник, РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),
встановила:

З адміністративного матеріалу від 10.08.2021 року слідує, що солдат ОСОБА_1 08.08.2021 року о 07 год. 00 хв. в умовах особливого періоду під час несення служби у військовій частині НОМЕР_1 в м. Новоград-Волинський, перебуваючи в добовому наряді черговим роти, був у стані алкогольного сп`яніння ( 1,56% проміле), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вину згідно складеного протоколу за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП визнає у повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому.
Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність визнано щире розкаяння.
Обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що у даному конкретному випадку застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу, розмір якого визначено судом на рівні найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.
Відповідно до ст. 40-1, ч. 4 ст. 283 КУпАП, Закону України "Про судовий збір" судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 33-35, 38,40-1, 172-20, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотирита п`ятдесят чотири ) грн. 00 коп. судового збору.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В.Михайловська