Провадження №: 3/752/7230/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відГолосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання та реєстрації - АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва від Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 28.05.2021 серії ВАБ № 335194, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в якому зазначено, що 28.05.2021 близько 17:50 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство економічного характеру відносно чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: хотіла викинути пакет з продуктами, який він купив, заборонила готувати їжу біля кухонної плитки.

До вказаного протоколу приєднано рапорт уповноваженого співробітника Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 28.05.2021, письмові пояснення ОСОБА_2 від 28.05.2021, копія паспорта ОСОБА_1 .

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності надійшли до суду 23.06.2021, судове засідання призначено на 24.06.2021 у межах строку, установленого у ч. 2 ст. 277 КУпАП (одна доба).

24.06.2021 ОСОБА_1 до суду не прибула. Про причини своєї неявки не повідомила, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 13.07.2021.

Орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не забезпечив її явку до суду у строк, передбачений для розгляду справи за ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з постановою від 24.06.2021 явку ОСОБА_1 в судове засідання, відкладене на 13.07.2021 було постановлено забезпечити шляхом приводу.

12. 07.2021 на офіційну електронну скриньку суду від ОСОБА_1 надійшло повідомлення про неможливість прибуття до суду у зв`язку за поганим самопочуттям на необхідністю здачу тесту на корона вірус.

13.07.2021 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її привод територіальним органом Національної поліції виконано. Відповідно до повідомлення Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві працівники поліції виїжджали за місцем проживання ОСОБА_3 , проте двері до квартири ніхто не відкрив, місце перебування останньої не установлено.

13.07.2021 в судове засідання з`явився ОСОБА_2 , який надав усні пояснення у справі, повідомив, що з ОСОБА_1 проживають багато років у шлюбі, мають як повнолітню, так і неповнолітню дитину. ОСОБА_2 заробляє на життя родини кейтерингом, проте у дружини трапляються ситуації несприйняття його виду діяльності, вона сердиться через те, що чоловік використовує спільне помешкання для своєї діяльності, часто влаштовує скандали, занадто емоційні сварки, поводиться неадекватно і невідповідно до наявної обстановки, викидає продукти, не дозволяє готувати.

1307.2021 судове засідання було відкладено на 12.08.2021.

12.08.2021 ОСОБА_1 в чергове до суду не з`явилася. Про причини своєї неявки суд не повідомила.

Оскільки станом на 12.08.2021 процесуальне законодавство змінилося і розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП не вимагає обов`язкової присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд (суддя) дійшов висновку про можливість вирішення справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, письмові пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, усні пояснення потерпілого, вивчивши рапорт, складений співробітникомГолосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, суд (суддя) не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (ст. 1).

Нормами цього ж Закону закріплено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В ході розгляду цієї справи судом (суддею) враховується, що домашнє насильство характеризується такими ознаками як умисність (з наміром досягнення бажаного результату), спричинення шкоди, порушення прав і свобод людини значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, а тому, у разі відсутності хоча б однієї із ознак, дії особи не можна розцінювати як насильство.

Під поняттям "конфлікт" від лат.conflictus - зіткнення, сутичка слід розуміти зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Таким чином, з викладеного слідує, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

У зв`язку з цим до домашнього насильства недоречно відносити всі прояви непорозуміння між суб`єктами, якими охоплюється суб`єктний склад за ст. 173-2 КУпАП, що можуть супроводжуватися лайкою, образливими висловами на фоні особистого несприйняття побутової ситуації чи оцінки способу життя членів родини та ін. пов`язаних між собою осіб.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що між ним як чоловіком та ОСОБА_1 як дружиною відсутнє взаєморозуміння щодо побутових питань, ведення домашнього господарства та розподілу обов`язків у сім`ї та бажання бути почутими одне одним, у зв`язку з чим і виник конфлікт, що мав місце 28.05.2021. тоді як дійсних обставини вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 у розумінні Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" судом не встановлено на відміну від можливого тиску, що охоплюється практичною психологією відносин, вивчення та аналіз якої не відноситься до компетенції та повноважень суду (судді).

Враховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Аналізуючи докази у справі, суддя дійшов висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 23, ст. 173-2, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко