Номер провадження: 33/813/1034/21
Головуючий у першій інстанції Іванчук В.М.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Маслова Р.Ю.,

захисника Мандич Л.Л.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Мандича Л.Л. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2021 року, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 6 (шість) місяців.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Згідно з оскарженою постановою та матеріалами справи, 02.06.2021 року, о 19:17 год., в м. Одесі по вул. Академіка Вільямса, біля будинку №82, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «SUZUKI», номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку для руху, не впевнився у безпечності маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «SUZUKI», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Мандич Л.Л. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову в частині накладення адміністративного стягнення змінити з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком 6 (шість) місяців на штраф в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Апелянт посилається на те, що суддею районного суду неповно з`ясовано обставини адміністративного правопорушення, ступінь вини порушника та потерпілої сторони під час дорожньо-транспортної пригоди. Захисник вказує, що суддею не в повній мірі також враховано особу правопорушника, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має місце реєстрації та місце проживання, позитивно характеризується. Також апелянт зазначив, що право керування транспортними засобами необхідно ОСОБА_2 у зв`язку із його професійною діяльністю, яка пов`язана із відрядженнями.

Одночасно в апеляційній скарзі захисник порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на отримання ОСОБА_2 копії постанови 06.07.2021 року, після чого невідкладно була подана апеляційна скарга.

Вивчивши матеріали адміністративної справи; заслухавши захисника Мандич Л.Л., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку потерпілої ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи та наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено таке.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, копію постанови ОСОБА_2 отримано 06.07.2021 року, про що свідчить відповідна розписка наявна в матеріалах справи. Апеляційна скарга на постанову районного суду подана через експрес-доставку 15.07.2021 року, зареєстрована в Київському районному суді м. Одеси 16.07.2021 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду (а.с.22, 38).

Апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_2 право на доступ до правосуддя, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що останньому була вручена або надіслана судом першої інстанції копія оскарженої постанови раніше ніж вказано захисником, у суду відсутні підстави ставити під сумнів твердження апелянта щодо отримання ОСОБА_2 тексту копії оскарженої постанови лише 06.07.2021 року, матеріалами справи ці доводи апелянта не спростовують.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, апеляційним судом встановлено таке.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП справа обов`язково розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Під час апеляційного перегляду рішення судді районного суду, апеляційним судом встановлено, що апелянт не заперечує проти даних, які зафіксовані в схемі ДТП, та фактично підтвердив обставини, на підставі яких суддя районного суду прийшов до висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена та рішення судді районного суду про визнання останнього винним в скоєні адміністративного правопорушення, є законним та обґрунтованим.

Разом з цим, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 , суддя районного суду не врахував даних про особу правопорушника, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З оскарженої постанови судді убачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_2 у виді 6 (шести) місяців позбавлення права керування транспортними засобами, суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП, призначив стягнення, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Так, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на врахування характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, ступінь його вини, суддя районного суду не врахував тієї обставини, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про те, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідності за порушення правил дорожнього руху. Суддею не враховано те, що ОСОБА_2 позитивно характеризується за місцем мешкання, а позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить можливості повноцінно здійснювати підприємницьку діяльність, та забезпечувати свою родину, адже на його утриманні знаходиться дружина та неповнолітня дитина.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_3 повідомила про відсутність у неї претензій до ОСОБА_2 , оскільки завдана шкода їй відшкодована страховою компанією (а.с. 26-33).

За таких умов адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом в даній справі апеляційний суд вважає занадто суворим, а тому постанова судді районного суду підлягає зміні в частині виду адміністративного стягнення.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_2 , відповідно до вимог статей 23, 33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який, відповідно до матеріалів адміністративної справи, вперше притягується до адміністративної відповідальності, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем мешкання, є фізичною особою підприємцем, а також той факт, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних щодо існування матеріальних претензій до правопорушника з боку потерпілої.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу, змінити постанову суду першої інстанції в частині виду стягнення та призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде достатнім та справедливим, та відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Мандича Л.Л. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2021 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський