Справа № 715/599/21
Провадження № 3/715/331/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2021 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернiвецької областi Маковійчук Ю.В., розглянувши матерiали, якi надiйшли від Західного регіонального управління Чернівецького прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про притягнення до адмiнiстративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальника 1-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » І категорії (тип Б) молодшого лейтинанта, проживає в АДРЕСА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адмiнiстративнi правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник 1 групи інспекторів прикордонного контролю віпс «Черепківці» молодший лейтенант ОСОБА_1 проявила недбале ставлення до військової служби. Зокрема, остання 22 лютого 2021 року та 02 березня 2021 року не з`явилася на військову службу без поважних причин, крім того, 09 березня 2021 року прибула до підрозділу о 09:20 годині, 10 березня 2021 року прибула до підрозділу о 09:23 годині, 11 березня 2021 року о 09:20 годині, а об 11 годині покинула розташування підрозділу та не відповідала на телефонні дзвінки. Своїми діями ОСОБА_1 , порушила вимоги ст. ст. 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих їй порушень не визнала та пояснила, що 22 лютого вона не з`явилася на службу, так як була хвора, при цьому вказувала на те, що вона зверталася до лікаря. Крім того, вказувала на те, що 02 березня 2021 року вона була на службі, а 09 березня 2021 року 10 березня 2021 року та 11 березня 2021 року на службу не спізнювалася.

Захисник Маковійчук Р.В. в судовому засіданні просив скасувати протоколи складені відносно ОСОБА_1 , так як вони складені з порушенням КУпАП та відсутні докази відсутності останньої на службі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст. 172-15 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

За змістом ч.1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ч.4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Диспозиція статті 172-15 КУпАП є загальною та не містить конкретизації бездіяльності відповідних військових службових осіб. При цьому основним об`єктом посягання є правовідносини безпосередньо військової служби.

Недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами через несумлінне ставлення до них; наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України.

Тобто, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або належне виконання військово службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 9, розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Ст. 11 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлює загальні обов`язки військовослужбовців.

Відповідно до п. 12 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Згідно ст. 16 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Ст. 26 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 172-15 КУпАП передбачено відповідальність за недбале ставлення до військової служби. Частина друга вказаної статті передбачає діяння, передбачене частиною першою цієї статті, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у вчиненні діяння в умовах особливого періоду.

Що стосується особливого періоду, то це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. (ВР України, Закон "Про оборону України" від 06.12.1991 N 1932-XII)

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Крім того, Верховний Суд у листі від 13.07.2018 р. № 60-1543/0/2-18 повідомив, що особливий період діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Отже, Верховний Суд забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою особливий період в Україні діє.

Вказівки Верховного Суду є обов`язковими для виконання судами першої та апеляційної інстанцій.

Встановлено, що молодший лейтенант ОСОБА_1 будучи начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю віпс «Черепківці» проявила недбале ставлення до військової служби, що виразилося у її нез`явленні та невчасному нез`явленні без поважних причин на військову службу, в результаті чого остання не виконувала своїх службових обов`язків через недбале ставлення до них.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих її порушень підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення від 15 березня 2021 року серії ЗхРУ № 019498, серії ЗхРУ № 019497 та серії ЗхРУ № 0019496.

Так в протоколі серії ЗхРУ № 019498 вказано, що ОСОБА_1 систематично порушує розпорядок дня та військову дисципліну, на службу з`являється із запізненням, зокрема, 09 березня 2021 року прибула до підрозділу о 09:20 годині, 10 березня 2021 року прибула до підрозділу о 09:23 годині, 11 березня 2021 року о 09:20 годині, а об 11 годині покинула розташування підрозділу та не відповідала на телефонні дзвінки.

В протоколі серії ЗхРУ № 019497 вказано, що ОСОБА_1 22.02.2021 року не з`явилася на військову службу без поважних причин, про причини своєї відсутності прямому начальнику не доповіла, на телефонні дзвінки не відповідала.

Крім того, в протоколі ЗхРУ № 0019496 зазначено, що 02.03.2021 року ОСОБА_1 не з`явилася на військову службу без поважних причин, про причини своєї відсутності прямому начальнику не доповіла, в телефонному режимі повідомила, що хворіє, однак, будь яких підтверджуючих документів не надала.

Викладені обставини в протоколі підтверджується також рапортами начальника відділення інспекторів ПС «Черепківці» відділу ПС «Порубне» майора Тараса Когута. Вказані обставини у судовому засіданні безпосередньо підтвердив майор ОСОБА_2 , який пояснив, що молодший лейтенант ОСОБА_1 систематично порушує розпорядок дня та військову дисципліну, 22.02.2021 р. та 02.03.2021 року не з`явилася на службу, а 09 березня 2021 року прибула до підрозділу о 09:20 годині, 10 березня 2021 року прибула до підрозділу о 09:23 годині, 11 березня 2021 року о 09:20 годині, а об 11 годині покинула розташування підрозділу та не відповідала на телефонні дзвінки.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона з 09:00 год. 22.02.2021 по 09:00 год. 23.02.2021 року виконувала наказ на охорону державного кордону в складі прикордонного наряду «черговий підрозділу» відділення інспекторів ПС «Черепківці» відділу ПС «Порубне». Вказувала на те, що 22.02.2021 року ОСОБА_1 до підрозділу на службу не прибула.

Крім того, начальник служби охорони здоров`я Якобчук О.П. в судовому засіданні пояснив, що порядок звернення військовослужбовця до лікаря прописаний Статутом ЗСУ. Та пояснив, що 17 лютого 2021 року ОСОБА_1 з`явилися до лікаря зі скаргами, її було оглянуто, надано рекомендації та призначено повторний огляд 20.02.2021 року, однак, вона не з`явилася, а з`явилася 23.02.2021 року. Вказав, що 22.02.2021 року остання до лікаря не зверталася, а тому він і не повідомляв начальника загону, відповідно до Статуту, про хворобу військовослужбовця ОСОБА_1 , тому її не було включено до щоденного добового наказу про її звільнення від виконання обов`язків у зв`язку із хворобою.

Відповідно до п.п. 253, 254, 255, 256, 257 Статуту про результати медичного обстеження особового складу військової частини, а також пропозиції щодо проведення необхідних лікувально-оздоровчих заходів начальник медичної служби частини доповідає командирові частини. Військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини. Амбулаторний прийом проводиться в медичному пункті військової частини лікарем (фельдшером) у години, встановлені розпорядком дня військової частини. Військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби.

Офіцери та військовослужбовці військової служби за контрактом, за висновком лікаря можуть залишатися для лікування на квартирах (удома). Про результати огляду хворих, характер поданої допомоги і призначення лікар робить відповідні відмітки в медичних книжках та видає довідки про стан здоров`я.

Висновок про часткове або повне звільнення військовослужбовців строкової військової служби від занять, робіт, несення служби у наряді, а офіцерів та військовослужбовців військової служби за контрактом, - від виконання службових обов`язків дається лікарем, а у військових частинах, де лікар за штатом не передбачений, - фельдшером не більше ніж на шість діб. У разі потреби термін звільнення може бути продовжено. Рекомендації лікаря (фельдшера) про часткове або повне звільнення від виконання обов`язків підлягають виконанню посадовими особами.

По закінченні терміну звільнення за висновком лікаря військовослужбовці мають бути направлені у разі потреби на повторний медичний огляд. Про звільнення від виконання службових обов`язків офіцерів і військовослужбовців військової служби за контрактом на підставі довідки лікаря (фельдшера) і про вихід їх на службу після хвороби оголошується в наказі по військовій частині.

Будь яких медичних документів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 на лікуванні 22.02.2021 року останньою не надано.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 надала медичну довідку про те, що вона перебувала на амбулаторному лікуванні з 26.02.2021 по 01.03.2021 року, а тому слід вважати, що 26.02.2021 року остання була відсутня на службі з поважних причин.

Однак, дана обставина не впливає на правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , а саме систематичне порушення норм Дисциплінарного статуту ЗСУ та Статуту ВС ЗСУ.

Зважаючи на вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Вважаю, що повне невизнання своєї вини ОСОБА_1 є способом її захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки надані нею покази повністю спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до санкції ч.2 ст.172-15 КУпАП на особу, яка вичинила дане правопорушення накладається штраф від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Встановлено, що ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності 02.02.2021 року за ч.4 ст.172-11 у зв`язку із не з`явлення до військової частини після завершення відпустки (штраф в розмірі 145 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн.) та 09 березня 2021 року у зв`язку із не з`явлення на військову службу (звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю).

Разом із тим, остання, належних висновків для себе не зробила, за місцем роботи характеризується посередньо (особисто не дисциплінована та не завжди принципова у вирішенні службових питань. При отриманні завдань, не зовсім вірно та об`єктивно оцінює необхідність їх виконання, потребує постійного контролю. Має слаборозвинуті вольові якості). Протягом року притягалася адміністративної відповідальності, знову вчинила дії, що посягають на встановлений законом порядок проходження військової служби за контрактом, тобто її дії носять системний характер та свідчать про відверте ігнорування встановлених Дисциплінарним статутом ЗСУ та Статутом ВС ЗСУ правил поведінки військовослужбовців. Зазначене свідчить про істотну суспільну шкідливість особи та, з урахуванням особи правопорушниці, її процесуальної поведінки, вважаю, що для виховання останньої в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. А тому, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

На підставі ч.2 ст.172-15 КУпАП, керуючись ст. ст. 38, 252, 283, 285, 287 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-15 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, 00 копійок в доход держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом 10-ти діб з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя