П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2021 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І.Д., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ПрАТ «Агрофорт», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,

за ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал з БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 303299 зазначено:

31 жовтня 2020 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Леваневського та вул. Західний проїзд, керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись в крайній лівій смузі, недотримався безпечної дистанції, не обрав безпечної швидкості, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «MERCEDES BENZ E 280» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду та здійснював поворот ліворуч на вулицю Західний проїзд. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР, чим вчинено правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 31 жовтня 2020 року близько 13 год. 00 хв. керував транспортним засобом марки «ЗАЗ LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався в сторону вулиці Леваневського в м. Біла Церква. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES BENZ E 280» д.н.з. НОМЕР_3 повертав з правого ряду ліворуч після чого відбувся удар у бокову частину автомобіля. Просив суд провадження відносно нього закрити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 31 жовтня 2020 року о 13 год. 00 хв. на своєму автомобілі марки «MERCEDES BENZ E 280» д.н.з. НОМЕР_3 рухався в сторону Леваневського в м. Біла Церква на ст. Роток. На перехресті увімкнув лівий поворот і відчув сильний удар в ліве крило та бампер автомобіля. Від удару автомобіль розвернуло на зустрічну смугу дороги. Після чого викликали працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 . Просив суд визнати винним ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення передбаченого КУпАП, характеризується наявністю дій спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті особа підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у разі вчинення порушення нею як учасником дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто зазначений перелік є вичерпним, не було спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій, тому не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Крім цього, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Згідно ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові уповноваженої особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.

Відповідно до висновку експерта від 22 лютого 2021 року № СЕ-19/111-21/32-ІТ вирішення поставлених перед експертом питань з урахуванням вказаного водієм автомобіля «MERCEDES BENZ Е» д.н.з НОМЕР_3 механізму розвитку даної ДТП не проводилось, оскільки даний механізм розвитку дорожньо - транспортної пригоди, з технічної точки зору, є неспроможними. Вище зазначені питання викладені в постанові про призначення даної експертизи були вирішенні відповідно до технічно - спроможного варіанту розвитку пригоди вказаного водієм автомобіля «ЗАЗ LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 . В заданій дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля «ЗАЗ LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , при заданих характеристиках дорожньої обстановки та представлених на дослідження вихідних даних, повинен був керуватися вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницькій частині висновку. В заданій дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля «MERCEDES BENZ Е» д.н.з НОМЕР_3 - ОСОБА_2 , при заданих характеристиках дорожньої обстановки та представлених на дослідження вихідних даних, повинен був керуватися вимогами пунктів 10.1, 10.3 та 10.4 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницькій частині висновку. По причинах наведених в дослідницькій частині даного висновку, дати відповідь на питання: «Чи мав водій ОСОБА_1 автомобіль марки «ЗАЗ LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 технічну можливість уникнути ДТП?», в межах даного дослідження не представляється за можливе. В заданій дорожній ситуації, при заданих характеристиках дорожньої обстановки та представлених на дослідження вихідних даних, з технічної точки зору, водій автомобіля «MERCEDES BENZ Е» д.н.з НОМЕР_3 - ОСОБА_2 , мав технічну можливість уникнути даної дорожньо - транспортної пригоди - зіткнення з автомобілем «ЗАЗ LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 шляхом виконання технічних вимог пунктів 10.1, 10.3 та 10.4 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було об`єктивних перешкод технічного характеру відомих експертові. По причинах наведених в дослідницькій частині даного висновку, дати відповідь на питання: «Чи є в діях водія ОСОБА_1 автомобіль марки «ЗАЗ LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України? Якщо так, то чи не перебувають вони з технічної точки в причинному зв`язку з настанням ДТП?», в межах даного дослідження не представляється за можливе. В заданій дорожньо - транспортній ситуації, при заданих характеристиках дорожньої обстановки та представлених на дослідження вихідних даних, з технічної точки зору, дії водія автомобіля «MERCEDES BENZ Е» д.н.з НОМЕР_3 - ОСОБА_2 , не відповідали вимогам пунктів 10.1, 10.3 та 10.4 Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій водія автомобіля «MERCEDES BENZ Е» д.н.з НОМЕР_3 вимогам наведених вище пунктів 10.1, 10.3 та 10.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди.

Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 , провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, на всі стадії оскарження у судах постанов у справах даної категорії на позивачів (осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності) поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ, в т. ч. кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 247, 283, 284, 287-289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області І.Д. Дубановська