Єдиний унікальний номер судової справи 201/5592/20
Номер провадження 3/201/688/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Ополинська І.Г., за участю захисника Єрмолова Є.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії АПР18 661018 від 01 червня 2020 року, 31 травня 2020 року близько 20 години ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 погрожувала фізичною розправою двом малолітнім онукам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , внаслідок чого, мала бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що вона разом зі своєю донькою ОСОБА_4 , її чоловіком ОСОБА_5 та їх дітьми мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . 31 травня 2020 року близько 20 години вечора заходилася за місцем мешкання, проте жодних протиправних дій відносно своїх онучок не вчиняла і тим більше фізичною розправою їм не погрожувала. Навпаки, в той вечір вона викликала працівників поліції, оскільки її зять ОСОБА_5 влаштував сварку з її донькою, під час якої ображав її та погрожував фізичною розправою. Більш того, після того, як працівники поліції уїхали, вона вдруге викликала поліцію, так як ОСОБА_5 став ображати її та погрожувати їй фізичною розправою. На її думку, ОСОБА_5 умисно обмовляє її через те, що між ними склалися довготривалі несприятливі відносини.

Захисник ОСОБА_1 - Єрмолов Є.М. просив провадження у даній справі закрити, у зв`язку із відсутністю у діях його підзахисної складу інкримінованого правопорушення, посилаючись на те, що остання не погрожувала фізичної розправою своїм онукам, а в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_1 . При цьому, просив врахувати, що під час опитування у судовому засіданні малолітня ОСОБА_6 постійно дивилась у сторону батька ОСОБА_5 , тим самим, чекаючи погодження з його сторони, що дає підстави сумніватись у правдивості її пояснень.

Опитана у судовому засіданні малолітня потерпіла ОСОБА_6 в присутності законного представника її батька ОСОБА_5 зазначила, що її бабуся ОСОБА_1 кричала на неї, у зв`язку з чим, вона боїться з нею спілкуватись.

Законний представник потерпілої ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він разом із своєю дружиною ОСОБА_4 , їх доньками та тещою ОСОБА_1 мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом останнього часу між ним та тещою склалися неприязні відносини через те, що остання постійно втручається у їх стосунки із дружиною та налаштовує його дружину проти нього. Після конфліктів теща неодноразово викликала працівників поліції. При цьому, теща ОСОБА_1 погрожувала його донькам фізичною розправою, про що йому стало відомо зі слів останніх. Просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію її захисника Єрмолова Є.М., малолітньої потерпілої ОСОБА_2 , її законного представника ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , якій інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважаю, що провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останньої, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Нормами ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як слідує з ч. 2 ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, посадовою особою поліції дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, виходячи з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, вчинення домашнього насильства відносно своїх малолітніх онучок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою їх спільного мешкання: АДРЕСА_1 .

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, посадовою особою надані копію заяви ОСОБА_5 , копію пояснень ОСОБА_5 , копію пояснень ОСОБА_4 , копію пояснень ОСОБА_1 , рапорт поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 01 червня 2020 року.

Так, виходячи із змісту заяви та письмових пояснень ОСОБА_5 слідує, що останній разом із дружиною ОСОБА_4 , їх малолітніми доньками та тещою ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , з якою у ОСОБА_5 склалися несприятливі відносини через те, що ОСОБА_1 постійно втручається у їх відносини із дружиною, налаштовує ОСОБА_4 проти нього, а також не погоджується із його методами виховання доньок та нав`язує свої. Крім того, між ними постійно виникають конфлікти, в результаті яких ОСОБА_1 викликає працівників поліції.

Із письмових пояснень ОСОБА_4 встановлено, що вона разом із чоловіком, їх доньками та своєю матір`ю ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом останнього часу між нею та її склалися несприятливі стосунки на побутовому ґрунті. У черговий раз між нею та ОСОБА_5 відбувся словесний конфлікт 31 травня 2020 року, під час якого останній дуже кричав на неї та не надавав можливості вийти з автомобілю. Також вказала, що ОСОБА_5 ненавидить її матір ОСОБА_1 , з якою він також вчиняє сварки, ображає її та погрожує фізичною розправою.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що вона разом із своєю донькою ОСОБА_4 , її чоловіком ОСОБА_5 та їх дітьми проживають за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, між нею та ОСОБА_5 склалися несприятливі стосунки, оскільки останній тривалий час систематично вчиняє конфлікти з її донькою ОСОБА_4 , ображає нецензурною лайкою та погрожує фізичною розправою, як донці, так і їй, а також налаштовує онучок проти неї. 31 травня 2020 року ввечері вона вимушена була викликати працівників поліції через те, що ОСОБА_5 вчинив сварку з її донькою ОСОБА_4 , ображав її та вкусив за носа.

Інших доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Отже, аналізуючи наведені вище пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 встановлено, що між ними склалися несприятливі відносини на побутовому ґрунті, внаслідок яких між останніми фігурантами постійно виникають сварки та словесні конфлікти, при цьому, пояснення вказаних осіб носять загальний характер та відображають ситуацію, що склалася між ними останнім часом, і не містять відомостей на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 .

Таким чином, дослідивши наявні матеріали справи, суддею не встановлений факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки жодних доказів, які б вказували на те, що остання вчинила домашнє насильство відносно своїх онучок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не надано.

При цьому, пояснення малолітньої потерпілої ОСОБА_2 , надані нею в ході опитування під час розгляду цієї справи, не можна вважати беззаперечним доказом факту вчинення ОСОБА_1 відносно малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 домашнього насильства, оскільки, по-перше, потерпіла не підтвердила обставини, викладені у протоколі, а, по-друге, була невпевнена у тих поясненнях, що надала у судовому засіданні, постійно озираючись на свого батька, що, на переконання судді, свідчить про наявність певного маніпулювання малолітньою дитиною з боку ОСОБА_5 , у якого з ОСОБА_1 склалися негативні відносини.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, у відповідності до сталої практики ЄСПЛ, а саме справи «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не доведена поза розумним сумнівом, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247, КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 245, 251, 252, 280, 283, 284, п. 247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Г. Ополинська