Справа № 755/9467/21
Провадження №: 3/755/5335/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 06.05.2021 року о 21 годині 15 хвилин, у м. Києві, по вул. Дніпровська Набережна, 9, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився, із застосуванням приладу «Drager» Alсotest 6820, прилад ARHK-0527, тест №2227. Результат огляду - 0,56%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2. 9 А ПДР України. На розгляд справи, ОСОБА_1 не з`явився, пояснень не надав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в минулому мав травму голови та за станом його здоров`я йому не можна вживати спиртні напої. При перегляді у судовому засіданні відео запису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, підтвердив, що на відео перебував він та підтвердив, що проходив тестування на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Drager» Alсotest 6820.

Захисник Мироненко О.О. у судовому засіданні зазначив, що відповідно до п. 2.9 А ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому в графі до протоколу «Свідки та потерпілі» зазначено, що велась відео фіксація АА00271. Однак, було порушено вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, а також норм ст. 266 КУпАП. Так, відповідно до п.6 Розділу ІІ вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Проте, згідно відповіді з УПП у м. Києві на адвокатський запит захисника, було повідомлено, що інспектор роти №6 батальйону №3 полку №1 УПП в м. Києві лейтенант поліції Кобзар М.Ю. не отримував портативних відеореєстраторів, відеореєстратора №АА 00271, чим порушив вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП та вважає протокол недопустимим доказом, а тому просив закрити протокол по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного. Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №193125, тестуванням на алкоголь до протоколу ААБ №193125, який підтвердив стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 - 0,56%, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відео з нагрудної камери АА-00271, який підтверджує обставини зазначені в протоколі.

Доводи захисника, що обстеження на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням ч.2 ст. 266 КУпАП, оскільки лейтенант поліції ОСОБА_2 не отримував відеореєстратор №АА 00271 спростовуються відповіддю з УПП у м. Києві на адвокатський запит захисника ОСОБА_3 , де було повідомлено, що відповідно до розстановки сил та засобів УПП в м. Києві ДПП, в ніч з 20 год. 00 хв. 06.05.2021 по 08 год. 00 хв. 07.05.2021 інспектор роти №6 батальйону №3 полку №1 УПП в м. Києві ДПП лейтенант поліції Кобзар М.Ю. (0000190) спільно з поліцейським роти №4 батальйону №4 полку №1 ІПП в м. Києві ДПП сержантом поліції Рулевич О.О. (0164421) ніс службу на території пр-ту Перемоги, пр-ту Бажана в м. Києві та автодороги М-01 в межах Київської області. Згідно відомостей про отримання/здачу портативних відеореєстраторів, відеореєстратор №АА 00271 отримав сержант поліції Рулевич О.О.

До матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення додано відео з боді-камери АА 00271, де зафіксовано факт згоди водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» Alсotest 6820, прилад ARHK-0527 та попереджено про здійснення відео фіксації правопорушення.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних під час розгляду справи доказів суд вважає, що при складанні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративні правопорушення. А тому вважає, що дії водія ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, протокол складений у відповідності до вимог законодавства, а вина особи повністю встановлена під час судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва. Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: