Справа№938/216/21
Провадження № 3/938/114/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця села Замагора, Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, пенсіонера, інваліда ІІІ групи загального захворювання, розлученого,на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

що, ОСОБА_1 , 06.03.2021 17год. 00хв., за місцем свого проживання в с. Замагора Верховинського району Івано-Франківської області, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

В судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав повністю. Пояснив, що того дня 06.03.2021, приблизно о14год. 00хв. повернувся додому в с. Замагора із смт Верховина. По приході додому, він перевдягнувся, поїв та пішов поратися по господарству. Коли повернувся додому колишня дружина, з якою вони продовжують спільно проживати, розпочала сварку, а він у відповідь також почав обзивати її нецензурними словами. Також дружина вхопила поліно та мала намір його вдарити, тому він відштовхнув її, та від поштовху дружина присіла на ліжко. Після чого він вийшов з будинку, а дочка в той час викликала поліцію. В той же час зазначив, що під час сварки із колишньою дружиною, ножа в руки не брав та їй ним не погрожував. Про вчинене шкодує, зобов`язався у майбутньому не вчиняти аналогічних правопорушень.

В матеріалах справи наявна заява потерпілої ОСОБА_2 , згідно з якою вона не заперечила щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за її відсутності.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не заперечив проти розгляду справи без участі потерпілої, а саме його колишньої дружини ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги ч.1 ст.173-2 КпАП України. Окрім цього, в судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надав пояснення, в яких зазначив, що під час сварки, яка мала місце 06.03.2021 він дійсно штовхнув колишню дружину на ліжко, однак це не завдало тілесних ушкоджень.Також зазначив, що під час сварки із колишньою дружиною, ножа в руки не брав та їй ним не погрожував.

Таким чином, характер вчиненого порушення з боку особи, яка притягається до адімінстративної відповідальності, свідчить про наявність в його діях складу даного правопорушення - вчинення домашнього насильства у розумінні п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №263711 від 01.04.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 06.03.2021 17год. 00хв., за місцем свого проживання в с. Замагора Верховинського району Івано-Франківської області, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України(а.с. 1);

- рапортом старшого інспектора-чергового чергової частини Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Я.Мартищука, з якого вбачається, що 06.03.2021 о 17год. 01хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.03.2021 о 17год 00хв. за адресою: АДРЕСА_1 батько вчиняє фізичне насильство відносно заявниці та її мами, погрожує ножем, перебуває в стані сп`яніння. Заявник ОСОБА_2 (а.с.2);

- заявою ОСОБА_2 від 06.03.2021, якою вона просить притягнути її чоловіка ОСОБА_1 , який 06.03.2021 вчинив щодо неї сімейне насильство психологічного характеру, а саме: ображав різними нецензурними словами та погрожував фізичною розправою (а.с. 3);

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 від 01.04.2021, в яких він вказав, що проживає в с. Замагора Верховинського району Івано-Франківської області разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 та неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 . 06.03.2021, пообіді, він повернувся додому з селища Верховина. Того дня у них були гості, він привітався з ними, трохи поспілкувався, після чого, переодівся та пішов поратися по господарству. Повернувшись до будинку сів на диван, а дружина почала дорікати йому, що він буцімто випив. Він розлютився з цього приводу та почав ображати дружину нецензурними словами, та у відповідь замахнулася на нього, а він ще з більшою силою почав кричати та погрожувати їй фізичною розправою. В цей момент дочка зателефонувала до поліції(а.с. 4);

- письмовими поясненнями потерпілої гр. ОСОБА_2 , в яких йдеться про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, про те, що 06.03.2021 у післяобідній час, між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_1 , з яким вони продовжують спільно проживати в с. Замагора Верховинського району Івано-Франківської області, виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_1 ображав її нецензурними словами. Також, в ході даного конфлікту вона намахнулася на чоловіка, а він у відповідь вхопив ніж, тоді вона вдарила його шваброю по руці та вигнала на вулицю, а дочка тим часом викликала поліцію (а.с.5).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями24, 27, 40-1, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок (триста сорок гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Джус Р.В.