ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/320/21 Справа № 694/1212/21 Категорія: ч. 1 ст.184 КУпАПГоловуючий у І інстанції Сакун Д. І. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 р. Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., розглянувши апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 на постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.07.2021 року, відносно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.07.2021 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , -

визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення штрафу в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 454 грн. 00 коп.

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 06.07.2021 року близько 17.00 год. ухилилася від виконання своїх обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме мати не забезпечує належними умовами проживання, в будинку брудно, антисанітарія, а мати веде аморальний спосіб життя. Відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184КУпАП.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що в неї в будинку охайно і все добре.

Постановою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.07.2021 року, ОСОБА_1 , визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення штрафу в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 454 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, правопорушниця ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить:

1. Скасувати постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.07.2021 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

2. Закрити провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При цьому вказує, що суддею суду першої інстанції не в повному обсязі були досліджені всі обставини по справі, оскільки вона ніколи не ухилялася від виконання батьківських обов`язків.

Додає, що діти які є на її утриманні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є малолітніми дітьми, та не є неповнолітніми, оскільки, мають вік менший 14 років.

Наголошує, що висновки суду про доведеність її вини у вчиненні даного правопорушення зроблені помилково без дотримання судом першої інстанції вимог ст.ст. 251-252 КУпАП, тобто без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів в їх сукупності, а також з порушення вимог ст. 268 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддею суду першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 06.07.2021 року близько 17.00 год. ухилилася від виконання своїх обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме мати не забезпечує належними умовами проживання, в будинку брудно, антисанітарія, а мати веде аморальний спосіб життя. Відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184КУпАП.

Крім того, її вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 06 липня 2021 року, серії ВАБ № 360336, де зазначено, що ОСОБА_1 06.07.2021 року близько 17.00 год. ухилилася від виконання своїх обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме мати не забезпечує належними умовами проживання, в будинку брудно, антисанітарія, а мати веде аморальний спосіб життя. Відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184КУпАП. (а.с.1);

- даними акта обстеження умов проживання від 06.07.2021 року, де зазначено, що в будинку брудно. Матері, ОСОБА_1 було зроблено попередження і дано строк в один тиждень, для виправлення та створення належних умов для проживання дітей.(а.с.2);

- даними фотокопій, що містяться в матеріалах справи, з яких вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.3-10);

- даними свідоцтв про народження дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 записана матір`ю дітей.(а.с.5-6).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідальність за цим законом настає в разі ухилення батьків або осіб, що їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд апеляційної інстанції розцінює, як бажання уникнути від адміністративної відповідальності, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків від виконання обов`язків щодо неповнолітніх дітей, а діти ОСОБА_1 є малолітніми, тому остання не може нести відповідальність за даною статтею КупАП, є необґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку законодавець мав на увазі саме вік дитини, яка недосягла повноліття, тому при розгляді справи такої категорії не мають значення юридичні визначення «малолітня особа» та «неповнолітня особа» відповідно до ЗУ «Про охорону дитинства».

Доводи апелянта про, те що ОСОБА_1 не порушувала жодного з обов`язків, передбачених ст.. 150 Сімейного Кодексу України, також є необгрунтованими.

Так, згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Враховуючи, що згідно матеріалів справи ОСОБА_1 не забезпечує дітей належними умовами проживання, в будинку брудно, антисанітарія, то у даному випадку такі обставини і впливають на здоров`я дитини, її духовний та маральний розвиток.

При накладенні адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, яка протягом року не притягувалася до адміністративної відповідальності, її майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність - щире каяття, обставину, що обтяжує відповідальність судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції вірно вважав, за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, так як застосування до неї цього стягнення буде достатнім для її виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як нею самою, так і іншими особами.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції від 07.07.2021 року скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.07.2021 року, якою визнано ОСОБА_1 винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок