Єдиний унікальний номер № 225/5050/21
Провадження № 3/225/1335/2021
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2021 року м. Торецьк Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи особою, яка раніше піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, 03.08.2021 о 20:00 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання по АДРЕСА_2 влаштував сварку з бабою ОСОБА_3 , під час якої висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу останньої, чим завдав психологічний тиск та викликав емоційну невпевненість, тим самим вчинив психічне насильство в сім`ї.

Крім того, ОСОБА_2 будучи особою, яка раніше піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, 06.08.2021 о 22:00 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання по АДРЕСА_2 влаштував сварку з бабою ОСОБА_3 , під час якої висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу останньої, чим завдав психологічний тиск та викликав емоційну невпевненість, тим самим вчинив психічне насильство в сім`ї.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину у вчинених адміністративних правопорушеннях визнав повністю, щиро кається.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення від 04.08.2021 серії ВАБ №799559, від 07.08.2021 №799560, ОСОБА_2 будучи особою, яка раніше піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, 03.08.2021 року о 20 год. 00 хв. та 06.08.2021 о 22 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання по АДРЕСА_2 влаштував сварку з бабою ОСОБА_3 , під час якої висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу останньої, чим завдав психологічний тиск та викликав емоційну невпевненість, тим самим вчинив психічне насильство в сім`ї.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються заявою і письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , довідкою з відділення поліції № 1, відповідно до яких ОСОБА_2 влаштував сварку з бабою ОСОБА_3 , під час якої висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу останньої, чим завдав психологічний тиск та викликав емоційну невпевненість.

Сам ОСОБА_2 в своїх поясненнях суду не заперечує факт вчинення насильства в сім`ї шляхом висловлювання на адресу своєї баби ОСОБА_3 нецензурною лайки.

Згідно постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 02.06.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і призначено йому покарання у виді штрафу в сумі 340 грн.

Оскільки ОСОБА_2 , повторно, протягом року після накладення адміністративного стягнення, вчинив психологічне насильство в сім`ї, яке полягає в висловлюванні на адресу баби ОСОБА_3 нецензурної лайки, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, приходжу до висновку, що він винний у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При визначенні виду та міри покарання, суддя враховує характер вчинених правопорушень, ступінь провини ОСОБА_2 , а саме вину визнає повністю, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не працює, не одружений, дітей не має, протягом року неодноразово піддавався адміністративному стягненню, призначене покарання не відбув, після останнього притягнення до адміністративної відповідальності, через незначний проміжок часу знову вчинив адміністративні правопорушення.

Отже, поведінка ОСОБА_2 , на думку суду, свідчить про недостатнє усвідомлення протиправного характеру поведінки, відсутність у особи належних висновків щодо необхідності виправлення.

Зваживши в сукупності наведені обставини та враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_2 слід застосувати адміністративне стягнення найбільш суворого виду, а саме адміністративний арешт строком, передбаченим санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При цьому зазначаю, що відповідно до статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку.

У справі «Швидка проти України» у рішенні від 30 жовтня 2014 року Європейський суд констатував порушення ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції у зв`язку з тим, що суд розглянув апеляційну скаргу заявниці на постанову суду першої інстанції про визнання її винною у вчиненому адміністративному правопорушенні вже після того, як вона відбула призначене її покарання у повному обсязі, і цей перегляд таким чином не міг виправити недоліки суду першої інстанції.

Таким чином, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, суд вважає, що не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.

Крім того, ст.40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ст. 36, ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ст. 36 КУпАП призначити покарання у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Строк арешту обчислювати з моменту затримання.

Виконання постанови покласти на відділення поліції № 1 Бахмутського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Донецькій області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (днів) з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв