Провадження № 33/824/1076/2021 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

за участю:

захисника Панкратової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 18 вересня 2020 року, о 15 год. 15 хв., будучи адміністратором ТОВ «Дюна-Інтерком», за адресою м. Київ, вул. пр.-т. Перемоги, 47-А, допустила надання послуг без засобів індивідуального захисту, не забезпечила проведення з працівниками навчання щодо правил використання ЗІЗ і їх утилізації, не забезпечила дотримання дистанції між сусідніми столиками, чим порушила вимоги п.п. 13, 16, 94, 96, 97, 12 Розпорядження «Про внесення змін до розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня Надзвичайна ситуація пов`язана з епідеміологічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб № 47 від 23.05.2020» № 62 від 01.07.2020 і вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 443 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року та закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Так ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність в даному приміщенні, в той час як Постановою Кабінету Міністрів обмеження у здійсненні певних видів діяльності в умовах карантину застосовується лише до суб`єктів господарювання. Доказів того, що ОСОБА_1 як суб`єкт господарювання здійснює діяльність за вказаною адресою у вказаному закладі справа не містить. Отже, на думку ОСОБА_1 уповноваженими особами органу місцевого самоврядування під час складання протоколу та встановлення обставин правопорушення допущено помилку.

Також апелянт звертає увагу на те, що працівниками відділу контролю за благоустроєм не надано доказів того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, здійснює господарську діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець та не надано доказів того, що у визначений у протоколі день і час вона здійснювала господарську діяльність у вказаному закладі. Зокрема відсутні докази, що особа отримувала дохід від вказаної діяльності. А також в матеріалах справи відсутні дані про те, що апелянт є відповідальною особою за дотримання правил карантину людей.

Згідно постанови Кабінету Міністрів відповідальність за дотримання карантинних заходів покладається безпосередньо на суб`єкти господарювання (ФОП чи юридичних осіб, що здійснюють підприємницьку діяльність та отримують дохід)

Відтак, на думку апелянта, працівниками відділу контролю за благоустроєм допущено помилки при встановленні відповідальної особи, а суд не надав цим доказам належної юридичної оцінки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Панкратової Л.М., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення КВ № 59-Б-0519 від? 18 вересня 2020 року, який містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила, а також письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 .

Вказаним доказам суддя місцевого суду надав належну оцінку, та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, ОСОБА_1 в порушення вимог п.п. 13, 16, 94, 96, 97, 12 Розпорядження «Про внесення змін до розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня Надзвичайна ситуація пов`язана з епідеміологічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб № 47 від 23.05.2020» № 62 від 01.07.2020, 18 вересня 2020 року, о 15 год. 15 хв., будучи адміністратором ТОВ «Дюна-Інтерком», за адресою м. Київ, вул. пр.-т. Перемоги, 47-А, допустила надання послуг без засобів індивідуального захисту, не забезпечила проведення з працівниками навчання щодо правил використання ЗІЗ і їх утилізації, не забезпечила дотримання дистанції між сусідніми столиками, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що вона не є суб`єктом відповідальності за ст.44-3 КУпАП не заслуговують на увагу, так як будучи адміністратором ТОВ «Дюна-Інтертелеком», вона мала всі можливості щодо неухильного виконання?вимог Розпорядження «Про внесення змін до розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня Надзвичайна ситуація пов`язана з епідеміологічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб № 47 від 23.05.2020» № 62 від 01.07.2020.

Інші доводи, поданої апеляційної скарги, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.?

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений її доводами.

Згідно із ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вважаю, що вчинене нею адміністративне правопорушення є малозначним, у зв`язку з наступним.

Як видно із матеріалів справи, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення полягало в тому, що вона допустила надання послуг без засобів індивідуального захисту, не забезпечила проведення з працівниками навчання щодо правил використання ЗІЗ і їх утилізації, не забезпечила дотримання дистанції між сусідніми столиками, тобто вчинила разове правопорушення, яке не потягло за собою будь-яких негативних наслідків, а тому вказане адміністративне правопорушення через свою малозначність не становить такого ступеня протиправності, який би свідчив про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, суд апеляційної інстанції приймає до уваги також дані про особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, з 2017 року є студенкою КНЕУ, позитивно характеризується за місцем навчання.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року підлягає зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 443 КУпАП - змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.443 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого нею правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко