Справа № 428/4716/21
Провадження № 33/810/161/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року м.Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Погребної Л.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 липня 2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ПП «Будівельник-ран», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Як зазначено в постанові, Директор ПП «Будівельник-ран» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке виявлено 30.04.2021 за місцем провадження господарської діяльності за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вул. Менделєєва, буд. 12 ПП «Будівельник - ран» та засвідчено актом, складеним за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного граничного нагляду від 30.04.2021 року №СМУ 1023/1105/АВ. За виявлені порушення частини першої ст. 21 КЗпП України, частини третьої ст. 24 КЗпП України, за які передбачена адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: ОСОБА_2 допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом директора ПП «Будівельник - ран», та повідомлення до Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу, працює на умовах цивільно-правового договору (надання послуг), який містить ознаки трудового договору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав 28.07.2021 апеляційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що він не був присутнім під час розгляду справи 05.07.2021, постанову суду отримав за його заявою 21.07.2021, дізнався про результат розгляду з ЄДРСР, а тому вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними.

Вирішуючи питання про поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути відновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Як свідчать матеріали справи 05.07.2021 ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні. Матеріали справи не містять жодних доказів направлення ОСОБА_1 вказаної постанови суду.

Судочинство в Україні здійснюється на підставі змагальності, що означає самостійне обстоювання кожною стороною провадження своїх прав та інтересів, а тому є підстава для поновлення їй процесуального строку на оскарження цього рішення.

Таким чином, за наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції вважає за можливим поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 липня 2021 року.

В апеляційній скарзі, яка була уточнена до початку апеляційного розгляду, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Посилаючись на положення ст.ст. 245, 251 КУпАП, зазначає що постанову винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповнотою судового розгляду. Судом не було досліджено протокол про адміністративне правопорушення, який в порушення вимог КУпАП не містить часу його складання.

Вказує, що посилання інспектора на те що, укладений цивільно-правовий договір має ознаки трудового є необґрунтованими, оскільки Верховний Суд у постанові від 26.05.2020 року у справі № 160/5315/19 зазначив, що якщо укладені цивільно-правові договори не визнані недійсними в судовому порядку, не мають ознак нікчемного правочинну, то інспектори праці не наділені повноваженнями тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно-правового договору. До протоколу не додається ні рішення суду про визнання цивільно-правового договору з ОСОБА_2 недійсним, ні будь- яких доказів його нікчемності, інспектор праці не мав належних повноважень тлумачити на свій розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно-правового договору, які самовільно визначив як порушення.

Вказує, що порушення ч. 1 ст. 21 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України, зазначені інспектором праці у протоколі, не можуть вважатися встановленими та доведеними належними і допустимими доказами.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду його апеляційної скарги, про що свідчить його заява про розгляд справи без його участі у зв`язку з тим, що він знаходиться у невідкладному відрядженні.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 та його доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не дотримався зазначених вимог закону.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, 05 липня 2021 року ОСОБА_1 не брав участі під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, та в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про належне і своєчасне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що у даній справі судом першої інстанції порушено встановлених конституційних та гарантованих конвенційних прав ОСОБА_1 на захист від адміністративного переслідування державними органами, а отже порушення гарантованого йому права на справедливий суд, у зв`язку з чим постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

До апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшло 29.07.2021 року .На час апеляційного розгляду минув строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до Узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності» поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Враховуючи, що на момент апеляційного розгляду строки, передбачені статтею 38 КУпАП, закінчилися, апеляційний суд вважає за необхідне, скасувавши постанову суду першої інстанції, відповідно до вимог п.7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, задовольнивши тим самим апеляційні вимоги частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП закрити за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського апеляційного суду : Є.В. Тополюк