ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/565/21 Номер провадження 33/814/490/21Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, рнокпп НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 05 березня 2021 року о18 год.40 хв. в м. Миргород по вул. Сорочинська, 20 керував транспортним засобом VOLKS WAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 243974 від 05 березня 2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , копією протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо застосування до правопорушника ч. 6 ст. 38 КУпАП в редакції, яка передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

На час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме станом на 05 березня 2021 року, стаття 38 КУпАП діяла в редакції Закону України №114-IX від 19 вересня 2019 року, відповідно до частини другої якої, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 06 лютого 2021 року, який набрав законної сили 17 березня 2021 року, статтю 38 КУпАП доповнено частиною шостою у такій редакції: «Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення».

Таким чином, вказаний Закон № 1231-IX фактично збільшив строки накладення адміністративного стягнення за вказане правопорушення, що є погіршенням правового становища осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Внесені зміни до ст.38 КУпАП не пом`якшують та не скасовують відповідальність особи, а тому в силу положень ст.58 Конституції України та ст. 8 КУпАП не поширюються на правопорушення, вчинені до набрання законної сили відповідних змін.

Як зазначено вище, датою вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є 05 березня 2021 року, оскаржуваною постановою від 05 липня 2021 року на останнього накладено адміністративне стягнення через чотири місяці з дня вчинення правопорушення, отже - з порушенням строків, передбачених ст. 38 КУпАП в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення.

Враховуючи, що станом на час розгляду справи судом першої інстанції закінчилися передбачені ст. 38 КУпАП (в редакції Закону № 114-IX) строки накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому справа стосовно ОСОБА_1 підлягала закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про протилежне є помилковими, оскільки не узгоджуються з положеннями ст. 58 Конституції України та ч.ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП.

З огляду на викладене, оскаржувана постанову суду в зазначеній частині не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП - через закінчення на момент розгляду справи судом першої інстанції (відповідно і на момент апеляційного розгляду) строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 червня 2021 року скасувати.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 червня 2021 року, стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити через закінчення на момент розгляду справи судом першої інстанції (відповідно і на час апеляційного розгляду) строків, передбачених ст. 38 КУпАП в редакції, яка діяла на момент вчинення правопорушення.

У іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця