П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., за участі потерпілого ОСОБА_1 , захисника - адвоката Монастирецької Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву потерпілого ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Зареви Н.І. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

23.08.2021 через канцелярію суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Зареви Н.І. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вимоги заяви про відвід мотивовані тим, що cудове засідання по справі № 308/10293/21 було призначено на 09 год. 30 хв. 20 серпня 2021 року, про що ОСОБА_1 довідався із уст адвоката. Вказує, що судової повістки про день, годину, місце проведення судового засідання не отримував. 20 серпня 2021 року, судове засідання своєчасно о 09 год. 30 хв. через відсутність судді на робочому місці розпочато не було. Слухання справи розпочалося о 10 год. 45 хв., о 12 год. 00 хв. до 14 год. 30 хв. оголошено перерву. Під час судового засідання в період із 10 год. 45 хв. до 12 год. 00 хв. суд оголосив зміст протоколу про адміністративне правопорушення та надав особі, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 можливість надати свої пояснення. ОСОБА_2 розпочала свої пояснення із аналогічно нею викладених обставин, які вказувала в запереченні по справі від 18 серпня 2021 року. В підтвердження їх доводів головуюча просила надати документи, що підтверджують такі доводи, останні надавали якісь папери, суддя не з`ясовуючи думки учасників про приєднання до матеріалів адміністративної справи № 308/10293/21 їх приєднувала, далі адвокат Калинич О. наголошувала на неодноразові виклики ОСОБА_1 поліції, що це все він вчиняє по намові батька, не слухає, провокує матір на скандали і т.д., адвокат розповідав суду про те, що ОСОБА_1 написав заяву про знищення ОСОБА_2 його телефону, влаштувала з цього приводу допит, що підтримувала головуюча. Заявник зазначає, що оправдовування ОСОБА_2 та її адвоката Калинич О. тривали майже 40 хв. На зауваження суду адвоката потерпілого про те, що їхні розповіді не відносяться до протоколу про адміністративне правопорушення та до розгляду справи по суті, суд не реагував.

Заявник вказує, що під час дачі ним пояснень по суті протоколу адвокатом Калинич О. його пояснення неодноразово перебивалися, задавалися адвокатом та головуючою питання не по суті адміністративної справи. На пояснення потерпілого, що ОСОБА_2 виражалася в його адресу негідними словами та не впускала його додому, де зареєстрований останній, головуюча спитала скільки ОСОБА_1 років, на відповідь - 18-ть - заявила, що це будинок ОСОБА_2 , вона має на це право. Заявник зазначає, що повністю побачив та відчув схилення судді на бік ОСОБА_2 , що викликало в нього сумнів у неупередженості та об`єктивності судді. Біля 12 год. 00 хв. суд оголосив до 14 год. 30 хв. 20 серпня 2021 року перерву.

Бачачи ухилення судді від розгляду адміністративного протоколу по суті, потерпілий попросив адвоката подати заяву про фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на що суддя, на думку заявника, зреагувала агресивно та у фіксуванні судового процесу незаконно відмовила. Підстава здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу виникла у зв`язку із відхиленням головуючої до обставин, що не були підставами розгляду протоколу про адмінправопорушення серії ВАБ № 436238 від 27.07.2021 року, що є порушення судом вимог принципу офіційного з`ясування обставин справи та безпідставне вияснення обставин, що не мають відношення до предмету доказування, втручання до особистого життя ОСОБА_3 поза межами протоколу.

У судовому засіданні заявник та його захисник підтримали вимоги заяви про відвід, просили задовольнити такі в повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду заяви про відвід по суті.

Заслухавши пояснення заявника, та його захисника, дослідивши подану заяву, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Разом з тим, чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень, які б врегульовували питання відводу (самовідводу) судді. З огляду на що, з метою додержання принципу законності, суд вважає можливим при розгляді даної заяви про відвід застосувати аналогію права та застосувати до спірних правовідносин положення параграфу 6 глави 3 КПК України «Відводи».

Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає у застосуванні до нього врегульованих конкретною нормою правовідносин норми закону, що регламентує подібні відносини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Обставини, які виключають участь слідчого судді, судді у кримінальному провадженні, визначені ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» до даних правовідносин також слід застосувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (п.1 ст.6), в якій закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) існування безсторонності суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика ЄСПЛ свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. При вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Враховуючи вищенаведене, оцінивши аргументи заявника, на які останній посилається у поданій заяві про відвід, суд дійшов висновку, що такі не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості або необ`єктивності судді Зареви Н.І.

Фактично, як випливає зі змісту заяви, ОСОБА_1 висловлює незгоду з процесуальними рішеннями судді у справі, що, в свою чергу, не може бути підставою для відводу. А відтак, подана заява є необґрунтованою, не містить обставин, які б виключали участь судді в розгляді даної справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 278 КУпАП, ст.ст. 71, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Зареви Н.І. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда