Справа № 742/23/21 Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г.
Провадження № 33/4823/164/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, захисника адвоката Зарічної Л.А. в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Зарічної Л.А. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 березня 2021 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , зі слів непрацюючого

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що 07.02.2021 року, о 03 год. 45 хв., ОСОБА_1 по вул. Ю.Коптєва в м. Прилуки, керував автомобілем PEUGEOT PARTNER /д.н.з НОМЕР_1 / з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширення зіниць, підвищена жвавість руху, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

20.12.2020 року, о 16 год. 50 хв., ОСОБА_1 по вул. Київська в м. Прилуки, керував автомобілем PEUGEOT PARTNER /д.н.з НОМЕР_1 , у якого повторно протягом року автомобіль має технічні несправності, а саме згоріла лампа заднього габаритного вогню, та у якого на задньому лівому світловому приладі розбитий розсіювач, що не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, чим порушив п.31.1, 31.6.б, 31.4.в ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, захисник адвокат Зарічна Л.А. в інтересах ОСОБА_1 , звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В підтвердження своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення його процесуальних прав. Працівник поліції, який складав даний протокол не конкретизував, яким чином та від якого саме огляду ОСОБА_1 відмовився, на місці чи в медичному закладі, а також від алкогольного чи наркотичного сп`яніння. В поясненнях свідків зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру в медичному закладі, однак прилад алкотестер призначений для визначення стану саме алкогольного сп`яніння, а не наркотичного. Також вказує на відсутність направлення на визначення стану наркотичного сп`яніння. Крім того, свідки не бачили сам факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу. Звертає увагу, що перше відео, яке міститься в матеріалах справи, відповідає даті та часу, які зафіксовані в порушенні 07.02.2021 року, однак з нього не видно, що даним транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 , а наступне відео не відповідає даті правопорушення 09.02.2021 о 09.15 хв.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник-адвокат Зарічна Л.А. вказала, що ОСОБА_1 не є громадянином України, не знає українську мову, тому не розумів, те що йому казали працівники поліції. Крім того, судом не доведено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а також не викликав в судове засідання свідків.

Заслухавши захисника адвоката, яка підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити з вказаних в ній підстав, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, не оскаржується, тому постанова суду в цій частині не переглядається.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обставини вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені вірно.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт відмови ОСОБА_1 , у присутності двох свідків, виконати вимоги п 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме: відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який підтверджує наведені вище докази, зокрема, при перегляді відеозаписів встановлено, що працівники поліції після зупинки транспортного засобу, повідомили, що у ОСОБА_1 виявили ознаки наркотичного сп`яніння і пропонували йому пройти огляд щодо визначення стану наркотичного сп`яніння, на що останній у присутності двох свідків відмовився.

Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, тому доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 при керуванні автомобілем, а саме: розширені зіниці очей, підвищена жвавість руху, почервоніння обличчя, повністю відповідають ознакам, передбаченим п.3 розділу І наведеної Інструкції, що у свою чергу свідчить про правомірність дій поліції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Посилання захисника на те, що працівник поліції, який складав даний протокол не конкретизував, яким чином та від якого саме огляду ОСОБА_1 відмовився, на місці чи в медичному закладі, а також від алкогольного чи наркотичного сп`яніння, є безпідставними, та спростовуються п.п. 7-16 вищезазначеної Інструкції, згідно якої огляд водіїв транспортних засобів на наявність наркотичного сп`яніння, проводиться лише в закладах охорони здоров`я, з обов`язковим лабораторним дослідженням біологічного середовища. За результатами встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не є громадянином України, не знає українську мову, тому не розумів, те що йому казали працівники поліції, а також не доведено, що саме він керував транспортним засобом є безпідставними, оскільки на відео з бодікамери працівника поліції чітко видно, як зупиняють автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , інших осіб біля даного транспортного засобу, крім нього не було, на питання працівників поліції відповідає, розуміє їх, зауважень про те, що за кермом був не він, не висловлював.

Крім того, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пропонували пройти саме огляд на стан визначення наркотичного сп`яніння, тому доводи апелянта про зазначення в поясненнях свідків про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру в медичному закладі, спростовується даним доказом.

Те, що суд першої інстанції не викликав в судове засідання свідків, не може свідчити про незаконність постанови суду, оскільки на відео видно, що свідки були присутні та засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Підстав вважати, що відео надане працівниками поліції не відповідає часу та даті вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у апеляційного суду не має.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Зарічної Л.А. - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко