Справа №694/991/21
Провадження №3/690/139/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року м. Ватутіне

Суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Пасацька Л.А., при секретарі Вельган А.І., за участю ОСОБА_1 , захисника Безуглого Б.І., прокурора Звенигородської окружної прокуратури Панченка М.О., розглянувши матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, одружений, приватний підприємець, пенсіонер, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, №195/2021 від 21.05.2021 р. ОСОБА_1 , будучи депутатом Звенигородської міської ради Черкаської області, тобто особою, яка відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно, подав до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор Панченко М.О. у судовому засіданні вважав доведеними обставини в вчинення адміністративного правопорушення та просив застосувати до особи мінімальний адміністративний штраф.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що з 03.12.2020 р. по 21.12.2020 р. знаходився на стаціонарному лікуванні у Звенигородській ЦРЛ у зв`язку з ускладненням COVID-19, який було вивлено в нього з 26.11.2020 р. та перебував на самоізоляції. Крім того, після виписки із стаціонару перебував на амбулаторному лікуванні під наглядом лікаря з 22.12.2020 р. до 12.01.2021 р. у зв`язку з наслідками хвороби. Не дивлячись на погане самопочуття, з метою виконання вимог актикорупційного законодавства, зібрав необхідні додаткові відомості та 02.01.2021 р. подав одночасно дві декларації перед звільненням та після звільнення. Умислу не подавати декларації він не мав.

У судовому засіданні захисник просив закрити відносно ОСОБА_1 адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 45 ЗаконуУкраїни «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а"і"в"пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

На підставі пункту «б» п. 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є в тому числі - депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Відповідно до роз`яснень НАЗК «Щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції"» стосовно заходів фінансового контролю» декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Так, ОСОБА_1 ,був обраний депутатом Звенигородської міської ради, що підтверджується протоколом №1 першої сесії Звенигородської міської ради сьомого скликання від 11.11.2015 р., та відповідно до ст. 4 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» його повноваження закінчились в день відкриття першої сесії Звенигородської міської ради VIII скликання 26.11.2020 р.

Таким чином, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, без поважних причин, несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), оскільки граничний термін подачі був 24.12.2020, а декларація фактично подана 02.01.2021 р., тобто несвоєчасно.

Відповідальність за ч.1 ст. 172-6 КУпАП настає у випадку несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його суб`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неподання декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання декларації.

Перевіряючи поважність причини неподання декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, суд дослідив відповіді НАЗК щодо перебоїв в роботі системи Єдиного державного реєстру декларацій, та істотних тривалих технічних проблем, що унеможливлювали доступ до нього, не виявлено.

Натомість, з довідки КНП «Звенигородська центральна районна лікарня» №0780 від 24.12.2020 року, наданої ОСОБА_1 , встановлено, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 03.12.2020 року по 21.12.2020 року з приводу ГРВІ викликаною COVID-19, не госпітальна двобічна полі сегментарна пневмонія.

Судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, оскільки останній не приховував доходи при подачі декларації та подав декларацію своїх доходів із запізненням. Також судом враховано стан здоров`я ОСОБА_1 , в частині того, що після перенесеної хвороби COVID-19, він мав ускладнення здоров`я, та перебував на амбулаторному лікуванні з 22.12.2020 р. по 12.01.2021 р. після виписки із стаціонару, проте під час фактичного перебуванні на лікуванні, виконав свій обов`язок, зібравши необхідні відомості та подавши відповідну декларацію, що визнається судом поважною причиною її несвоєчасного подання.

У протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку - наявність умислу. Матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , не подавши своєчасно декларацію особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, мав умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес.

Таким чином, аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 176-2 КУпАП, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.172-6, 245, 247, 280, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Пасацька