ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/4808/21

Номер провадження 3/495/1609/2021

02 серпня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській область про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

22.06.2021 року поліцейським Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області складений протокол серії ВАБ № 704381 про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 20.06.2021 року біля 14:30 год., неповнолітній ОСОБА_1 , торгував продуктами харчування на пляжі біля б/в «Рось» в смт. Затока, по вул. Лазурна. За вчинене правопорушення передбачена відповідальності згідно статті ч. 1 ст. 160 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Представник ОСОБА_1 - адвокат Сороколет С.І., подав до суду клопотання і пояснення гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , в клопотанні просив суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу злочину в діях ОСОБА_1 .

В клопотанні зазначає, що із змісту протоколу від 22.06.2021 року серії ВАБ № 704381 вбачається: «20.06.2021 року, біля 14:30, ОСОБА_1 , торгував продуктами харчування на пляжі біля б/в «Рось» в смт. Закота вул. Лазурна». Під час складання адміністративного протоколу і направлення матеріалів адміністративного правопорушення до суду уповноважена на складання протоколу особа припустилася суттєвих помилок і порушень законодавства.

В протоколі не зазначеного точне місце вчинення злочину, оскільки згідно статті 160 КУпАП, адміністративно карним є торгівля в містах, яким смт. Затока не є, адже є селище міського типу, також адміністративно карним діянням є не звичайна торгівля, а торгівля з рук, що у протоколі не зазначено. Представник вказує на те, що матеріали протоколу не містять належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , взагалі здійснював торгівлю.

В матеріалах адміністративного протоколу йдеться про торгівлю продуктами харчування, яку здійснював ОСОБА_1 , проте, всупереч ст. ст. 264, 265 КУпАП, в останнього нічого не було знайдено і нічого не вилучалось для тимчасового зберігання, про що сама уповноважена особа ОСОБА_4 , зазначає у протоколі. Як вбачається з адміністративного протоколу, у ньому відсутній підпис ОСОБА_1 , про ознайомлення із своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, про що уповноваженою особою ОСОБА_4 було зроблено відповідну відмітку у протоколі, замість цього відповідна особа ознайомила ОСОБА_1 з місцем та часом розгляду справи. Крім того, з пояснень батька неповнолітнього ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_5 від 20.06.2021 року, вбачається: «Я, ОСОБА_6 , забираю своего сына ОСОБА_7 01.04.2005 года рождения с отделения полиции пгт. Затока 20.06.2021 года, в 19:17 час. Провел ребенок в отделении полиции с 14:30 до 19:17. Имею претензии к содержанию ребенка в отделении полиции».

Таким чином із заяви ОСОБА_6 , який є батьком неповнолітнього ОСОБА_1 вбачається, що останній пробув в поліції майже 5 годин, в той час коли законом дозволено затримувати особу лише на 3 години.

Згідно пояснень гр. ОСОБА_8 , досліджених в судовому засіданні, остання зазначає, що 20.06.2021 року відпочиваючи на пляжі в смт. Затока приблизно о 14:30, зустріла свого знайомого ОСОБА_1 , якого попросила допомогти їй перенести з автомобіля продукти, в ході чого останній погодився, взяв ключі від авто і пішов за продуктами.

Згідно пояснень гр. ОСОБА_3 , досліджених в судовому засіданні, останній зазначає що 20.06.2021 року відпочиваючи на пляжі в смт. Затока приблизно о 14:30, зустрів сина свого знайомого, ОСОБА_1 , якого попросив допомогти йому перенести з автомобіля продукти, в ході чого останній погодився, взяв ключі від авто і пішов. Довгий час його не було, понад дві години і гр. ОСОБА_3 , подзвонив його батьку, щоб той дізнався де ОСОБА_1 , зараз перебуває. Як з`ясувалося ОСОБА_1 , забрали в поліцію, нібито він торгував продуктами харчування які він ніс з автомобіля. ОСОБА_3 , в поясненнях наголошує, що ніякого продажу продуктів харчування з боку ОСОБА_1 не було.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КУпАП, за якою це правопорушення кваліфікується, як торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п.9 розділу II «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, на думку ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Судом досліджено матеріали адміністративного правопорушення, з огляду на пояснення ОСОБА_1 , в протоколі серії ВАБ 704381 від 22.06.2021 року, чітко вбачається, що особа з протоколом не згодна, та вказує, що він продукти харчування не реалізовував.

Суд бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи на аркуші № 3, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , вказує на те, що він ніс продукти знайомому ОСОБА_3 , який перебував в смт. Затока. Особа в поясненні вказує, що продукти харчування з рук не продавав.

Також суд критично ставиться до пояснень, які містяться на матеріалах справи на аркуші № 4, в яких ОСОБА_1 , вказує, що 20.06.2021 року він продавав харчові продукти на пляжі Сонячний в смт. Затока. Оскільки з матеріалів справи, судом встановлено, що неповнолітня особа перебувала у відділку поліції понад 4 години, в той час коли законом дозволено не більше 3 годин, а також, що пояснення були подані неповнолітньою особою в супереч вимогам ст. 33 Закону України «Про національну поліцію», відповідно до якої, проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Суд також бере до уваги пояснення гр. ОСОБА_3 , в яких останній зазначає, що відпочиваючи в смт. Затока приблизно о 14:30, він зустрів сина свого знайомого, неповнолітнього ОСОБА_1 , якого попросив допомогти йому, перенести з автомобіля продукти харчування, останній погодився, взяв ключі і пішов до автомобіля. Проте на протязі довгого часу ОСОБА_1 не було і ОСОБА_3 , вирішив зателефонувати його його батьку - ОСОБА_6 . Після телефонного дзвінка ОСОБА_6 , стало відомо, що його син перебуває у відділку поліції, нібито він продавав харчові продукти.

Відповідно до пояснень поданих до суду гр. ОСОБА_8 , вбачається, що вона відпочивала в смт. Затока, близько 14:30, гр. ОСОБА_3 , зустрів свого знайомого ОСОБА_1 , в результаті бесіди ОСОБА_3 , попросив останнього допомогти йому перенести до місця відпочинку харчові продукти, які знаходились в автомобілі.

Вищезазначені пояснення підтверджують факт того, що ОСОБА_1 , не здійснював продаж харчових товарів з рук, в смт. Затока.

Суд також схиляється до позиція законодавця, яку визначено в статті 160 КУпАП за якою, це правопорушення кваліфікується, як торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях. Законодавцем чітко визначено перелік місць торгівлі за які може бути передбачена адміністративна відповідальність. Оскільки вищезазначена подія відбулася в селищі міського типу Затока, то суд вважає з огляду на статтю 160 КУпАП, що відповідальність ОСОБА_1 , не передбачена, тому що в статті не передбачена відповідальність за торгівлю с селищах міського типу, яким являється Затока.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, в тому числі, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Враховуючи всі вищезазначені факти, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, у зв`язку з чим не може бути використаний як належний та допустимий доказ у справі, приходжу до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом матеріалами справи факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, та вважаю за необхідне провадження у справі відносно ОСОБА_1 , закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 160, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя О.О.Боярський