Провадження № 33/801/640/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Малика Олександра Володимировича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 липня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №534489 від 20.05.2021 року встановлено, що 15.05.2021 о 01.39 год. у м. Вінниці, пров. Архітектурний, 14, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , допустив наїзд на припаркований автомобіль «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце ДТП до якого був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн в дохід держави.

На таку постанову захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Малик Олександр Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та кваліфікації вчиненого, указує, що суд застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, яке є надто суворим, з огляду на те, що він свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення повністю визнав та щиро розкаявся в скоєному, також зазначив, що ОСОБА_1 має на утриманні малолітню дитину, якій з дитинства встановлено інвалідність, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його можливості продовжувати трудову діяльність для матеріального забезпечення своєї сім`ї.

Просить постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення за санкцією статті 122-4 КУпАП змінити та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник не з`явились про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про її задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №534489 від 20.05.2021 року встановлено, що 15.05.2021 о 01.39 год. у м. Вінниці, пров. Архітектурний, 14, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , допустив наїзд на припаркований автомобіль «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце ДТП до якого був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Суд першої інстанції повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, яким надано оцінку відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, правильно кваліфікував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте при накладенні судом першої інстанції на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки, суд першої інстанції не повною мірою врахував особу порушника, а саме, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності вперше, сприяв у встановленні фактичних обставин справи, зробив для себе відповідні висновки, визнав себе винним, має на утриманні дитину інваліда дитинства.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ст. 122-4 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

У рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини» (Ozturk v Turkey) від 28.09.1999 року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM, був оцінений як покарання, з огляду на цілі його застосування.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами

Відповідно до ст. 33 КУпАП Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Ураховуючи наведене апеляційний суд вважає можливим змінити накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 23, 245, 278, 280, 283, 284, 294, 295 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Малика Олександра Володимировича задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 липня 2021 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки, змінити, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 гривень на користь держави.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Міхасішин