ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1138/21 Справа № 204/92/21 Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши клопотання про поновлення строків та апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року, в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 гривні на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 грудня 2020 року о 02 год. 30 хв. в м. Дніпрі по вул. Набережна Заводська, 2/7, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Hyundai Tucson», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків, водій відмовився. Таким чином водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає про те, що він не був присутній у судовому засіданні через хворобу, оскільки з 09 по 18 березня 2021 перебував у лікарні, не мав змоги з`явитись до суду.

В апеляційній скарзі зазначає про те, що судове рішення є необґрунтованим, та таким що підлягає скасуванню. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що ані протокол про адміністративне правопорушення, ані додані до протоколу пояснення свідків, ані відеозапис з камер нагрудного спостереження, не містять посилання на те, що я рухався на своєму автомобілі і відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

На відеозаписі не видно як автомобіль Hyundai Tucson державний номерний знак НОМЕР_1 рухається, чутно як водій ОСОБА_1 відмовляється проїхати в спецзаклад для здачі аналізів з поліцейськими, але не видно, що він також відмовляється від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ Держспоживстандартом, і зовсім не видно у нього ознак наркотичного сп`яніння, які вказані у протоколі.

З матеріалів справи не вбачається, що співробітники поліції зупиняють транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 в момент його руху, не роз`яснюють йому причину зупинки транспортного засобу, не фіксують ознак наркотичного сп`яніння, не підтверджують факт того, що водію було запропоновано спочатку пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і він відмовився це зробити у присутності двох свідків, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, переглянутим у суді.

Так, згідно вказаного відеозапису запис починається з того моменту, як поліцейські складають протокол за відмову ОСОБА_1 проїхати з поліцейськими в медичний заклад охорони здоров`я.

З матеріалів справи про адміністративні правопорушення вбачається, що долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на які посилався суд в своїй постанові, відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають критерію належності доказів, зокрема ст. 272 КУпАП, де вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на поліцейського покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення. Однак, в даному випадку суд не повинен був визнавати належним доказом пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вказані в цих поясненнях відомості щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння перебував ОСОБА_1 , з якого приводу його було затримано, з яких причин він відмовлявся від огляду на стан сп`яніння були надруковані заздалегідь і не записувались зі слів свідка співробітниками поліції. З вказаних пояснень свідків взагалі неможливо встановити чи перебував ОСОБА_1 за кермом автомобіля, чи рухався автомобіль, чи був автомобіль зупинений співробітниками поліції, чи були законні підстави для його огляду на стан сп`яніння, чи були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння і які саме ознаки на це вказували, з яких причин він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказані свідки в судове засідання не були викликані та не були допитані щодо обставин справи, які мають суттєве значення для встановлення істини у справі.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, ґрунтуються на даних протоколу про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях свідків. У судовому засіданні свідки допитані не були.

Посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР України та, відповідно, вину у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Так, суд першої інстанції формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення та наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Відповідно до рапорту поліцейського роти 2 взводу 2 батальйону 3 УПП у Дніпропетровській області Головешко І.М. від 18.12.2020 року, під час несення сліжби 18 грудня 2020 року у складі екіпажу Легіон 225, спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_4 за адресою: м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Набережна Заводська, 2/7 на підставі п. 3.4.1 ст. 35 ЗУ Про поліцію було зупинено ТЗ Hyundai Tucson державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з водієм в останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Відносно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказана інформація спростовується відеозаписом з бодікамер працівників поліції, відповідно до якої взагалі не можливо встановити факт керування транспортного засобу, не видно обличчя водія, відео-зйомка проводилась таким чином, щоб ніхто не міг ідентифікувати особу водія. Крім того, відповідно до переглянутого відеозапису, останній не містить початку всіх події, які мали місце 18.12.2020 року. Так, з відеозапису не вбачається коли саме та яким чином був зупинений транспортний засіб Hyundai Tucson державний номерний знак НОМЕР_1 , взагалі не видно автомобіля та яким чином було встановлено особу водія.

Також на відеозаписі відображено, що як поліцейські сперечаються з водієм.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні апеляційного суду доказами, яким суд першої не надав належної та об`єктивної оцінки.

З наведених пояснень вбачається, що працівниками поліції не була в належний спосіб встановлена особа водія, який в саме той час керував транспортним засобом.

Сукупність досліджених судом апеляційної інстанції даних, в тому числі особистих пояснень правопорушника, приводить до висновку, що працівниками поліції не було належним чином встановлено особу винного, що потягло за собою незаконне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови, як незаконної та постановлення нової, якою слід ОСОБА_1 визнати невинуватим, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко