Справа № 301/977/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19.08.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Ференц Р. Я.,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Згідно зі змістом постанови, ОСОБА_1 , 01.05.2020, о 16 год 15 хв. у с. Білки, по вул. Набережна Іршавського району, керував транспортним засобом Мопед (VIPEP) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги передбачені п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Зазначає, що поліцейськими не дотримані відповідні вимоги закону щодо порядку та процедури проведення огляду. Вважає, що докази, які свідчать про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення у матеріалах справи відсутні. Стверджує, що свідки, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не були присутні ні під час відмови ОСОБА_1 від огляду, ні під час складання протоколу, а будучи зупиненими на вимогу поліції за 50 метрів від місця події, знаходячись у салоні автомобіля, підписали наперед надруковані пояснення з можливістю внесення до них додаткових відомостей. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника, - адвоката Ференца Р. Я., неявка яких, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що розгляд справи в апеляційному суді вже відкладався, а також те, що учасники були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду й даних про поважність причин їхньої неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін не надходило.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Приписами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильним, зміст постанови відповідає ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №388418 встановлено, що 01.05.2020, о 16 год 15 хв. у с. Білки, по вул. Набережна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мопед (VIPEP) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від будь-яких пояснень з приводу зазначеної події та копії протоколу ОСОБА_1 відмовився. З протоколу також убачається, що такий оформлено у присутності двох свідків (а. с. 1).

Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджено поясненнями свідків події, - громадян, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , котрі своїми підписами засвідчили, що в їхній присутності водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а. с. 2, 3).

Розпискою громадянина ОСОБА_4 підтверджено, що останній зобов`язується забрати свій скутер білого кольору під особисту відповідальність.

Довідкою, сформованою на основі даних інтегрованої інформаційно-пошукової системи (ІІПС) автоматизованого обліку адміністративних правопорушень бази даних «АРМОМ» підтверджується, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався.

Згідно з інформацією бази даних підсистеми НАІС ЄДР МВС, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В» 04.10.2016.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №275041 убачається, що водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень (а. с. 26).

Вищенаведені докази, які є належними та допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки сумнівів у їх достовірності чи порушень під час їх підготовки та збирання у ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2. 5 Правил дорожнього руху України та його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що працівники поліції Гольча В. І. та Ковач В. Я. були упереджені під час зупинки, пропозиції направлення водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та при складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення та постанови про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; що в них були підстави для фальсифікації цих документів чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які би свідчили про зацікавленість працівників поліції Гольча В. І. та Ковач В. Я. у результатах розгляду справи, - у підтвердження цього немає жодних доказів не лише у матеріалах справи, такі не додано до апеляційної скарги.

Апеляційний суд вважає, що підстави не довіряти або мати сумніви щодо правдивості та об`єктивності показів свідків - громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , - відсутні, оскільки свідки своїми підписами підтвердили, що ознайомлені зі своїми обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, поліцейськими не дотримані відповідні вимоги щодо порядку та процедури направлення водія на огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, - апеляційний суд вважає такими, що жодним чином не впливають на висновки місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У контексті вищевказаного, апеляційний суд визнає, що вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який оформлений відносно ОСОБА_1 , поліцейськими були дотримані, отже, фактів невідповідності протоколу приписам ст. 256 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних речовин чи лікарських препаратів. З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 порушив вищевказані вимоги закону.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, у тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція). При цьому, законом передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Як убачається з матеріалів справи, ці вимоги працівниками патрульної поліції були дотримані, жодних порушень судом не встановлено.

При цьому, твердження апелянта про те, що доказів, які свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у матеріалах справи немає, - апеляційний суд відхиляє, позаяк вважає, що ці доводи не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи (наведеними вище доказами), які свідчать про те, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені п. 2.5 ПДР, цей факт підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів.

Не бере до уваги апеляційний суд і доводи апелянта в тій частині, де йдеться про те, що свідки, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не були присутні ні під час відмови ОСОБА_1 від огляду, ні під час складання протоколу, а будучи зупиненими на вимогу поліції за 50 метрів від місця події, знаходячись у салоні автомобіля, підписали наперед надруковані пояснення з можливістю внесення до них додаткових відомостей. Так, п. 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, як убачається з матеріалів справи, дії ОСОБА_1 свідчать про факт відмови ОСОБА_1 від проходження будь-кого з передбачених законом огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що підтверджується у тому числі поясненнями свідків, - громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Підстав не довіряти чи сумніватися у достовірності показів свідків у апеляційного суду не має.

На інші доводи, які могли б слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, під час розгляду справи в апеляційному суді такі не встановлені.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України і, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подану стороною захисту апеляційну скаргу, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, слід залишити без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ференц Р. Я., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 - адвокат Ференц Р.Я., залишити без задоволення.

Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан