Справа № 161/826/21
Провадження № 3/161/1022/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 08 квітня 2021 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого (згідно відмітки в протоколі),

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09 січня 2021 року серії ДПР18 №385850, ОСОБА_1 08 січня 2021 року о 22 год. 15 хв. у с.Липини Луцького району Волинської області, по вул. Шевченка, керував автомобілем Peugeot 406, jOA634, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення пункту 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що в той день він був удома, де проживає разом з дружиною, а також тестем та тещою. З останніми він перебував у дворі та розпивав спиртне. Коли увійшов в дім, виникла сварка.

Після цього, були викликані працівники поліції, які оформили матеріали стосовно бійки, а також почали стверджувати, що він керував автомобілем, у зв`язку з чим притягнули його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стверджує, що автомобілем ніхто не керував, а ним керував його друг.

Таку позиції ОСОБА_1 підтримав у судовому засіданні і його захисник адвокат Черніка П.М., який просив суддю закрити провадження у справі.

Допитана у судовому засіданні cвідок ОСОБА_2 показала, що дійсно у той день був конфлікт і бійка, за яку ОСОБА_1 був притягнутий до кримінальної відповідальності. Свідок не бачила, щоб автомобіль кудись їхав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що дійсно у той день був конфлікт і бійка, за яку ОСОБА_1 був притягнутий до кримінальної відповідальності. Свідок надав аналогічні покази, як і ОСОБА_2 .

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

На переконання судді, надані суду матеріали та покази свідків не підтверджують об`єктивну наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так допитані судом свідки вказали, що вони не бачили ОСОБА_1 безпосередньо під час керування транспортним засобом.

На наявних відеоматеріалах з нагрудних камер поліцейських також відсутні прямі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а сам він, при наданні пояснень, категорично заперечував це.

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи об`єктивних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, слід дійти висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а отже провадження у справі слід закрити з цієї підстави.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк