Дата документу Справа № 336/3418/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/3418/21 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження №33/807/433/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Будовської Н.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Будовської Н.В. на постанову Шевчківського районного суду м.Запоріжжя від 5 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3655 грн., стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 28 квітня 2021 року приблизно о 16.30 годині молодший сержант ОСОБА_1 проходячи службу на посаді командира гармати 11 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону ВЧ НОМЕР_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №2250 від 28.04.2021 року КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Будовська Н.В. звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що постанова підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, чинним законодавством не врегульовано порядок проведення медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння військовослужбовців. Єдиним доказом факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, на який посилається суддя, є Висновок КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 28.04.21 № 2250., однак у даному висновку не міститься інформації про ступінь алкогольного сп`яніння. Вказує, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безпосередньо судом не допитувались та вони не попереджались про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення № 22, складений 29.04.21, не містить повного описання подій 28.04.21. Крім того, ОСОБА_1 його процесуальні права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП не роз`яснювались, а лише секретарем судді був наданий для підпису бланк розписки про права особи. Зокрема, йому не було роз`яснено право запросити захисника через систему надання безоплатної вторинної правової допомоги. Просить скасувати постанову суду від 05.05.2021 року та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, а також присутність представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Будовську Н.В., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Диспозицією ч. 3 ст.172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України, а отже є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З матеріалів справи та досліджених судом доказів встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за обставин, зазначених в протоколі № 22 про військове адміністративне правопорушення від 29.04.2021 року (а.с. 2) та визнаних судом доведеними підтверджується:

даними висновку № 2250 від 28.04.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно яких ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 6-7), витягами з наказів військової частини НОМЕР_1 (а.с. 10-14).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Доводи сторони захисту стосовно того, що не врегульовано порядок проведення медичного огляду для військовослужбовців та у висновку не міститься інформації про ступінь сп`яніння слід визнати необґрунтованими у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до п.п. 7 п. 3 розділу 8 Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних силах України, затвердженої Наказом Міністра Оборони України № 515 від 10.10.2016 року (далі Інструкція), направлення на огляд військовослужбовця з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснюється оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) на підставі письмового звернення начальника органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) .

З метою забезпечення достовірності результатів огляду затриманих посадова особа Служби правопорядку забезпечує доставлення таких осіб до закладів охорони здоров`я Міністерства оборони України або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді Міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям (далі - заклади охорони здоров`я), протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд для встановлення стану сп`яніння затриманого, який вчинив адміністративне правопорушення, здійснюється в закладах охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду, лікарями, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

За результатами огляду на стан сп`яніння та за лабораторними дослідженнями встановлюється ступінь сп`яніння, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи в трьох примірниках (перший примірник видається під підпис посадовій особі Служби правопорядку, яка доставила особу на огляд, другий - оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я).

Результати огляду на стан сп`яніння затриманого зазначаються оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у відповідних графах протоколу, а висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підшивається до зазначеного протоколу.

Отже, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР у присутності представника в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
У долученому висновку № 2250 від 28.04.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, про що останнього було ознайомлено під підпис (а.с. 4).
Крім того, як під час складання протоколу, так і в суді першої інстанції ОСОБА_1 провину визнавав повністю.

Отже, у апеляційного суду відсутні сумніви щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час проходження служби в в/ч НОМЕР_1 .
Суд апеляційної інстанції не може взяти до уваги посилання апелянта на те, що свідки судом не допитувалися і не попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення, не містить вимоги щодо попередження свідків про кримінальну відповідальність, а їх письмові пояснення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами.

Доводи щодо не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності необґрунтовані, оскільки ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП були роз`яснені, про що міститься його підпис у відповідній розписці (а.с. 17).

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, а призначене стягнення відповідає санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст.294КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Будовської Н.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевчківського районного суду м.Запоріжжя від 5 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду М.С. Тютюник