Справа № 605/95/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

"09" квітня 2021 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №2 (м. Підгайці) відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №021567 від 24 лютого 2021 року, громадянин ОСОБА_1 24 лютого 2021 року близько 19 години 26 хвилин в м. Підгайці по вул. Шевченка Тернопільської області, керував автомобілем Skoda Fabia номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, у присутності двох свідків, відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що він в той день приїхав з м. Тернопіль в м. Підгайці, при цьому по дорозі був туман, а тому включив задні протитуманні фари, які забув виключити коли в`їхав в місто. Поблизу Підгаєцької лікарні його було зупинено працівниками поліції. Працівник поліції сказав, що від нього чути алкоголем та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також, що якщо він не бажає проходити такий огляд, то може відмовитись від нього і йому за це нічого не буде, при цьому свідків ще не було. Так як він поспішав, бо в автомобілі була мала дитина, то послухав поліцейського і вже в присутності свідків спочатку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, але приблизно за 5 секунд, запідозривши щось не добре, сказав поліцейському, що бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. На що поліцейський повідомив, що він вже свою думку з приводу цього висловив і змінювати її не може, тим самим відмовивши йому у забезпеченні проходження вказаного огляду. Вважає, що його поліцейські обманули. Від керування автомобілем його не відсторонювали, а коли відпустили, то він поїхав в лікарню, де самостійно хотів пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і де йому повідомили, що у них немає приладу за допомогою якого проводиться такий огляд, а також, що його необхідно проходити в присутності поліцейського. Просить не притягувати його до відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в той день працівники поліції запросили його бути свідком при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Він чув, як працівники поліції запитували ОСОБА_1 чи той згідний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній спочатку відмовився, а згодом коли вони ще не дійшли до патрульного автомобіля, погодився. Тоді поліцейський сказав, що то вже пізно, бо ОСОБА_1 вже свою думку висловив. Даний факт не зазначено у його письмовому поясненні, оскільки він його підписував не читаючи і при цьому вже було темно. На його погляд ОСОБА_1 поводив себе адекватно і яких-небудь ознак алкогольного сп`яніння у останнього, він не бачив. Це все відбувалось в м. Підгайці по вул. Т.Шевченка, поблизу пам`ятника ОСОБА_3 . Він поїхав швидше, а ОСОБА_1 ще залишився з працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_4 в судове засідання неодноразово не з`явився, поштові конверти із судовими повістками адресованими вказаному свідку, повернулись до суду без вручення їх адресату по причині: адресат відсутній за вказаною адресою.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Згідно ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення правопорушення) особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про не забезпечення поліцейським проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшло своє підтвердження під час розгляду вказаної справи.

Так, із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля видно, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за те, що він керував транспортним засобом в населеному пункті з увімкненими задніми протитуманними фарами.

Як вбачається із досліджених в судовому засіданні відеозаписів із нагрудної камери поліцейського, останнім було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Драгер та проїхати в медичний заклад для проходження такого огляду, від чого ОСОБА_1 відмовився, у присутності двох свідків. Після цього, працівник поліції звернувся до ОСОБА_1 із словами: То ви собі присядьте в автомобіль, а я зараз в двох свідків візьму пояснення і вас покличу, і на цьому вказаний відеозапис було припинено.

Із досліджених відеозаписів із нагрудної камери поліцейського, видно, що вони всупереч положенням п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999 велися не безперервно, окремими фрагментами та не до завершення виконання поліцейським своїх службових обов`язків пов`язаних в даному випадку із оформленням матеріалів про адміністративне правопорушення.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_2 стосовного того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі, частково спростовано (доповнено) поясненнями вказаного свідка, даними ним в судовому засіданні.

Тобто, суть адміністративного правопорушення зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає встановленим судом фактичним обставинам справи, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення) відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлено, що з 21 березня 2020 року по 16 березня 2021 року КНП Підгаєцька ЦМЛ не була забезпечена вимірювальною технікою для визначення стану алкогольного сп`яніння (інформація за вих.№60 від 16.03.2021 року).

На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі Лучанінова проти України (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням.

Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення правопорушення) передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За встановлених судом обставин, працівниками поліції не представлено належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, відмовився.

В силу ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, суд звертає увагу на те, з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Виходячи із вищенаведеного, суд, беручи до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останньому не було забезпечено проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33-35, 130 ч.1, 221, 245, 251, 266, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року, ст.ст.8, 62 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц