Справа № 455/895/21 Головуючий у 1 інстанції: Пошивак Ю.П.
Провадження № 33/811/1089/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Гирича О.В. розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 7 липня 2021 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454 гривні.

Згідно постанови, ОСОБА_1 21.06.2021 року о 21 годині 00 хвилин в м. Хирів по вул. Січових Стрільців, 13, Самбірського району Львівської області, керував автомобілем, марки «Mercedes-Benz 310», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 07 липня 2021 року у справі № 455/895/21 якою визнано ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення згідно п.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вказує, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення було допущено порушення вимог ст. 266 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 099261 не є належним доказом у справі, оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому б була відмітка про відмову ОСОБА_1 від огляду. Лише наявність вказаного направлення в матеріалах справи є відповідним доказом направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я відповідно до вимог статті 266 КУпАП для виявлення чи спростування стану сп`яніння.

Зазначає, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів не зазначено: номеру спеціального технічного засобу, за допомогою якого проведено огляд; підпису водія про згоду/незгоду з результатами огляду чи запис про відмову від підпису.

Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, у його діях відсутній склад такого правопорушення.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 та його захисника Гирича О.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримуючи подану апеляційну скаргу, пояснив, що не міг себе захищати без адвоката, його водійський стаж становить 25 років, працівники поліції не повідомляли в який медичний заклад їхати для освідування.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник Гирич О.В. підтримуючи подану апеляційну скаргу вказав, що законних підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 у працівників поліції не було, ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не було, підстав для огляду на стан сп`яніння відповідно теж не було. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки був злий на працівників поліції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому такий висновок суду першої інстанції підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №099261 від 21.06.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, рапортом інспектора СРПП відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 21.06.2021 року, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 21.06.2021 року, відеозаписом події 21.06.2021 року, іншими наявними в матеріалах справи доказами, які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.

За змістом п 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання цього обов`язку створює подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015. закріплено перелік ознак наркотичного сп`яніння. Зокрема, згідно п. 4 Розділу І такими ознаками є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Оскільки в силу вимог закону поліцейський сам визначає наявність чи відсутність у особи ознак сп`яніння, його рішення про направлення такої особи на проходження медичного огляду є способом реалізації його дискреційних повноважень, відповідно до яких він вправі діяти на власний розсуд.

Крім цього, під час реалізації працівником поліції своїх повноважень його вимога про проходження огляду на стан сп`яніння не була безпідставною, а ґрунтувалась на існуванні у нього обґрунтованої підозри про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Відтак, на підставі такої вимоги у водія виник обов`язок пройти огляд, невиконання якого тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно доводів наведених в апеляційній скарзі про відсутність письмового направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження медичного огляду, то в даному конкретному випадку, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а відтак, не було необхідності складати направлення і його відсутність не є підставою для скасування постанови.

Доказів щодо відсутності законних підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції представлено не було.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Стягнення, яке накладене на ОСОБА_1 , відповідає санкції ч.1 ст. 130 КУпАП чинної на момент вчинення правопорушення, що є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, а тому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 07.07.2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 07.07.2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.