Справа № 214/3802/21
3/214/1543/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 серпня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., секретар судового засідання Гливук М.І., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, одруженого, який має середньотехнічну освіту, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_3 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2021 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №116426 від 07 травня 2021 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 07 травня 2021 року о 13 год. 25 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «РУТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті вул. Володимира Великого та вул. Упіта в м. Кривому Розі, не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, під час виникнення небезпеки для руху, у вигляді транспортного засобу, автомобіля марки «Suzuki Wagon R Plus 1,3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка виконувала маневр розвороту, не вижив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перехрестя під час зміни напрямку руху, а саме перестроювання, не переконався, що це буде безпечно та створить перешкод для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано майнових збитків. У провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.п. 2.3б, 12.3, 10.1 ПДР України.

Присутня в судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що він не порушував будь-яких вимог правил дорожнього руху та не створював аварійної ситуації. Він перетинав перехрестя на зелений сигнал світлофора, мав пріоритет у русі перед автомобілем Suzuki Wagon R Plus 1,3, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка здійснювала манер розвороту на перехресті та повинна була надати дорогу учасникам дорожнього руху, що рухаються у зустрічному напрямку, чого вона не зробила.

Потерпілий ОСОБА_3 , який є власником транспортного засобу «РУТА», р/н НОМЕР_1 , в судовому засіданні пояснив, що він повністю підтримує позицію ОСОБА_1 та вважає, що останній не порушував правил дорожнього руху при перетині перехрестя, а отже, не створював аварійної ситуації та є не винним в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні. Просив врахувати, що ОСОБА_2 має незначний водійський стаж та досвід.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона визнає порушення нею правил проїзду перехресть, в результаті чого вона створила аварійну ситуацію, як наслідок трапилась ДТП, при цьому вона не заперечує проти позиції ОСОБА_1 про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 12.3 ПДР України визначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком саме порушення Правил дорожнього руху. Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки особи для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди, є також суспільна небезпека вчиненого проступку.

Судовим розглядом встановлено, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №116426 від 07 травня 2021 року підтверджено, а учасниками справи визнано, що 07 травня 2021 року о 13 год. 25 хв. на перехресті вул. Володимира Великого та вул. Упіта в м. Кривому Розі відбулася ДТП за участю транспортного засобу марки «РУТА», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобілем марки «Suzuki Wagon R Plus 1,3», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Як слідує зі схеми ДТП, фототаблиці до неї, та пояснень сторін у справі, до моменту зіткнення транспортний засіб марки «РУТА», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , рухався по вул. Володимира Великого в напрямку вул. Одеська в м. Кривому Розі, на зелений сигнал світлофору при перетині перехрестя з вул. Упіта, при цьому автомобіль марки «Suzuki Wagon R Plus 1,3», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , рухався по вул. Володимира Великого в сторону вул. Тесленка та під час розвороту на перехресті вул. Володимира Великого та вул. Упіта, остання не переконалась, що це буде небезпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не надала переваги у русі транспортному засобу «РУТА», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку, допустила зіткнення з останнім.

Внаслідок ДТП автомобіль транспортний засіб марки «РУТА», р/н НОМЕР_1 , отримав механічне ушкодження правої частини транспортного засобу, а автомобіль «Suzuki Wagon R Plus 1,3», р/н НОМЕР_2 , передньої та лівої частини транспортного засобу, що спричинило матеріальні збитки учасникам ДТП.

Локалізація пошкоджень на транспортних засобах об`єктивно підтверджує механізм їх зіткнення, однак, не може свідчити про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3б, 12.3, 10.1 ПДР України, виходячи з наступного.

Вказані вище обставини підтверджуються також постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року, якою ОСОБА_2 , за вказаних вище обставин, визнано винною у порушенні п.п. 2.3б, 10.1, 16.6 ПДР України, як наслідок у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Аналізуючи схему ДТП в судовому засіданні, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку, що під час ДТП водій автомобіля «Suzuki Wagon R Plus 1,3», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , під час розвороту на перехресті вул. Володимира Великого та вул. Упіта, не переконалась, що це буде небезпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не надала переваги у русі транспортному засобу «РУТА», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався прямо на зелений сигнал світлофора, тим самим створивши дорожню обстановку (аварійну ситуацію) для останнього.

Аналізуючи характер дій кожного водія та наслідки, що настали, суд приходить до висновку про наявність причинного наслідного зв`язку між діями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також відсутність в діях останнього порушень ПДР, що призвели до ДТП.

Вказаний вище висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2015 року (справа №5-1218кс), а саме, що у пункті 7 Постанови Пленум Верховного Суду України у постанові від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Приходячи до такого висновку суд вважає за необхідне зауважити, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...» (рішення ЄСПЛ від 30 травня 2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії»).

Отже, на підставі аналізу вказаних вище обставин, враховуючи механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, суд приходить до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з наслідками ДТП, що настали.

За таких обставин, формалізований підхід поліцейських до оформлення матеріалів, не з`ясування всіх обставин з наданням їм належної оцінки, суд розцінює як свідчення необ`єктивності під час складання матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в той час як обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, тому оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.124, 245, 247 ч.1 п.1, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілими, їх представниками протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко