П О С Т А Н О В А

iменем України

3/330/747/2021

Справа № 330/1691/21

"13" серпня 2021 р. суддя Якимівського районного суду Запорізької області Куценко О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з СПД №1 відділу поліції №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №250187 від 13 липня 2021 року, «13 липня 2021 року о 20 годині 07 хвилин в смт Кирилівка, вул. Коса Пересип, 48, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з використанням газоаналізатора Alcotest Drager та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».

Від адвоката Фоменка С.І. надійшли письмові пояснення, в яких він просить закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки маються суттєві порушення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена сумісним наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Зазначає, що ОСОБА_1 13 липня 2021 року в смт Кирилівка під час так званого виявлення поліцейськими правопорушення зі сторони ОСОБА_1 автомобілем не керував.

Дослідивши матеріали справи суддя встановив наступне:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати обставини вчиненого адміністративного правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом та перебування під час такого керування у стані сп`яніння, або відмова особи від проходження огляду та керування транспортним засобом під час такої відмови. Таким чином зупинений, тобто до самої зупинки транспортного засобу повинен находитися у русі, оскільки керування таким засобом можливе лише коли останній рухається. Коли ж особа перебуває за кермом транспортного засобу і навіть із ввімкненим двигуном склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП відутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом. Діюче законодавство, в тому числі Правила дорожнього руху не містять визначення терміну «керування транспортним засобом», але таке визначення було наведене в п. 27 ПВС України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування». За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожніх рух «Кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі повинні мати водія» Крім того в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 року ВС /КАС зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення ТЗ в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення ТЗ в просторі". Експлуатація ТЗ передбачає використання цього ТЗ за призначенням, тобто з метою керування. Одночасно необхідно зазначити, що відповідно до вимог п 1.10 ПДР водій - це особа, яка керує ТЗ і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньою в ТЗ. Тобто наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою визначення особи як водія. Таким чином, виходячи із наведеного, під керуванням транспортних засобом необхідно розуміти безпосередньо перебування у русі транспортного засобу, такий рух повинен здійснюватися за допомогою дії водія. ОСОБА_1 та його захисник заперечували факт керування транспортним засобом 13 липня 2021 року по вул. Коса Пересип, 48 в смт Кирилівка.

До матеріалів справи доданий відеозапис з бодікамери та відео реєстратора, які не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, вказані відеозаписи не є належними доказами у справі, оскільки не мають електронного цифрового підпису.

Таким чином, належні та допустимі докази в сенсі вимог ст. 251 КУпАП, як-то пояснення свідків, показання технічних приладів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які б підтверджували перебування у русі авто, за кермом якого перебував у зазначений час та в зазначеному місці ОСОБА_1 під час складення протоколу, в матеріалах справи відсутні та під час розгляду справи не були надані.

Крім того, під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення посадова особа національної поліції, яка вчинила такі дії, суттєво порушила вимоги "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції". Так, відповідно до п. 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Згідно з п. 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.Як вбачається з матеріалів справи, такий документ як направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції посадовою особою Національної поліції не складалось взагалі.

Отже, до матеріалів справи про адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 не додано жодного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку відсутністю належних доказів, щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі якщо у діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ч. 2 ст. 251, п.3 ч.1 ст. 284 КпАП України, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках,передбачених ч.5 ст. 7, ч.1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку,повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також в поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Якимівський районний суд Запорізької області.

Суддя: