ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/489/21 Справа № 203/1073/20 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Окрім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , поза межами строку її апеляційного оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просив поновити пропущений строк.

Обгрунтовуючи поважність пропуску строку ОСОБА_1 вказує, що скаржуване рішення було постановлено за його відсутності, а копію оскаржуваного рішення ним було отримано лише 23.02.2021, тому вважає строк пропущений з поважних причин.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи заявленого клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В силу вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 18 лютого 2020 року. 10 березня 2020 року на адресу ОСОБА_1 працівником поліції було направлено повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції за фактом вчинення правопорушення на 09-00 годину 16 березня 2020 року, проте у вказаний час та дату він не з`явився, та того ж дня було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо нього.

Разом із цим, ОСОБА_1 повідомлявся судом першої інстанції про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, зокрема на 09-25 годину 12 травня 2020 року, однак до суду він не з`явився, не повідомив про причини свого неприбуття, клопотання про відкладання розгляду справи суду не надавав, у звязку з чим, судом було розглянуто справу за його відсутності та цього ж дня винесено оскаржувану постанову.

04 червня 2020 року копію постанови було направлено ОСОБА_1 за адресою його мешкання, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення.

Між тим, ОСОБА_1 лише 02 березня 2021 року засобами поштового зв`язку направив до суду апеляційну скаргу, в якій, зокрема, просив поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, яку 05 березня 2021 року отримано судом, тобто поза межами 10-денного строку оскарження судового рішення, визначеного ст. 294 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_1 вказує на те, що справу розглянуто за його відсутністю та копію постанови він отримав лише 23 лютого 2021 року.

Разом із цим, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на поважність причин пропуску строку оскарження постанови суду не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Також, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не наведено ніяких мотивів, які свідчать про те, що він саме з поважних причин не мав можливості своєчасно оскаржити постанову.

Доводи клопотання про те, що копію постанови він отримав лише 23 лютого 2021 року, не можуть бути такими, що доводять поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість для отримання інформації щодо стану розгляду справи щодо нього та прийнятого судового рішення й, у визначений ст. 294 КУпАП строк, подати апеляційну скаргу на постанову.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що ОСОБА_1 в клопотанні та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не навів жодної об`єктивної обставини, яка перешкоджала йому реалізувати право на апеляційне оскарження постанови в передбачений законом строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи не належать до поважних причин пропуску процесуального строку, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для його поновлення не має.

Керуючись ст. ст. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко