Провадження № 3/761/4087/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Алжир, який мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1 13.03.2021, приблизно о 14 год. 15 хв. керував автомобілем «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. О. Теліги з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Гр. ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ч.2ст.130 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 , будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, до суду не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Суддя враховує, що відповідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у судове засідання гр. ОСОБА_1 викликався шляхом направлення sms-повістки на номер мобільного телефону, зазначений останнім у протоколі, яке отримане ОСОБА_1 27.04.2021, однак з невідомих причин останній до суду не прибув.

З викладеного витікає, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі гр. ОСОБА_1 у розгляді справи, тому наведені вище обставини дають підстави для критичної оцінки процесуальної поведінки останньогота свідчать про його намір у такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 13.03.2021 серії ДПР18 № 011656, який складений уповноваженою особою, пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , запис з нагрудної відеокамери АА 00604, довідку про визначення повторності порушення ПДР, постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2021 (справа № 761/41505/20), дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника правоохоронного органу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

У силу п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст.130 КУпАП відмова водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння утворює склад зазначеного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні. Ці дані встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків тощо.

Відповідно до запису з нагрудної відеокамери АА 00604 та долучених до протоколу письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , під час зупинки автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 у працівників поліції виникли обґрунтовані підозри щодо перебування водія у стані наркотичного сп`яніння. Однак водій на пропозицію інспекторів проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду лікарем наркологом на стан сп`яніння відмовився у присутності названих свідків.

Також суддя бере до уваги, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2021 (справа № 761/41505/20) на водія ОСОБА_1 накладане адміністративне стягнення за вчинення 10.11.2020 адміністративного проступку, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, зметою недопущення вчинення гр. ОСОБА_1 аналогічних проступків, враховуючи, що на останнього накладене стягнення за вчинення аналогічного проступку та відсутність у нього критичних висновків щодо його попередньої протизаконної поведінки, суддя дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку, яку особа створює під час керування транспортним засобом у стані сп`яніння, обставини вчинення адміністративного правопорушення, суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення адміністративного стягнення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 33, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч. 2 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.М. Циктіч