Справа № 161/4670/21
Провадження № 3/161/2125/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , згідно протоколу не працюючої,

- за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №038711 від 10 березня 2021 року вбачається, що 17.02.2021 року близько 19.00 год. ОСОБА_1 будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, а саме: розпивала алкогольні напої, перебувала в п`яному вигляді, при цьому дитина залишалася без догляду. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнала повністю та пояснила, що належно ставиться до виховання сина, забезпечує всі необхідні умови для його життя, навчання та виховання. Повідомила, що спиртні напої не вживає, а вказані дії виходять із пояснень колишнього чоловіка ОСОБА_3 , з яким вони перебувають у неприязних відносинах, який умисно створює конфліктні ситуації між ними, провокує її, безпідставно викликає працівників поліції, без її дозволу утримує у себе спільного сина, який проживає з нею, не повертає його, не надає їй можливості бачитися з ним. По даному факту вона неодноразово зверталася до працівників поліції та до служби у справах дітей із відповідними заявами. Пояснила також, що пояснення в протоколі про те, що згідна з ним, написала на вимогу інспектора, яка складала протокол. З обставинами, викладеними протоколі та рапорті, який міститься в матеріалах справи, не згідна. Без проблем впустила в квартиру 17.02.2021 року працівників поліції та надала відповідні пояснення. Дитина була під наглядом. Якби розпивала алкогольні напої чи перебувала у стані алкогольного сп`яніння, не відкрила б двері працівникам поліції. Просила суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст. 280 КУпАП).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, доказування щодо винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні ґрунтується лише на заяві та поясненнях ОСОБА_3 , який проживає окремо. Інших доказів (пояснень свідків), які б підтвердили чи спростували невиконання нею батьківських обов`язків по вихованню сина, зокрема розпиванню нею алкогольних напоїв чи перебування в стані алкогольного сп`яніння, до матеріалів справи не долучено.

Разом з тим, слід звернути увагу, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виникає із спору про визначення місця проживання дитини.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею настає в разі ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція частини першої ст. 184 КУпАП є бланкетною нормою, та відсилає до положень законодавства, якими визначені обов`язки батьків щодо виховання дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» регламентовано, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, сукупність яких дає підстави вважати діяння адміністративним правопорушенням, належить дійти висновку, що за викладених обставин у даній справі склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП відсутній, а тому провадження в порядку п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Кирилюк В.Ф.