Справа № 364/121/21
Провадження № 3/364/45/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року, суддя Володарського районного суду Київської області Ткаченко О. В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Володарського відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 434644 від 03.02.2021 року, який складений начальником СРПП №2 капітаном поліції Косованом С.В., громадянин ОСОБА_1 03.02.2021 року, близько 16 години 30 хвилин, на автодорозі Р17 км с.Гор-Косівка Володарського району, Київської області, керував автомобілем марки «DAEWOO-LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв`язна мова. Від проходження освідування в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не визнав, надав суду на огляд копію протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності, де відсутні підписи свідків та вказав суду, що даний протокол складався без свідків.

Також ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що надав письмове клопотання, яке приєднане до матеріалів справи (а.с. 23-33) .

В судове засідання 06.04.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, жодних заяв чи клопотань до суду не надходило.

Свідок ОСОБА_4 вказала, що вона має посвідчення водія та досвід керування транспортним засобом. Того дня за кермом транспортного засобу була вона і коли вони машиною виїхали на проїжджу частину, то даний транспортний засіб обламався. Коли ОСОБА_5 вийшов з машини, до нього підійшли двоє чоловіків, які їхали в транспортному засобі, який рухався їм назустріч. Дані чоловіки поводили себе зухвало, грубо, на зауваження не реагували та викликали працівників поліції. По приїзду, працівники поліції їм пройти освідування в установленому законом порядку, приладом «Драгер» та в медичній установі не пропонували. Протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 складався без участі свідків.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засідання суду вказала, що вона того дня керувала своїм транспортним засобом, разом з нею у машині на передньому сидінні була ОСОБА_3 , яка є її невісткою, а на задньому сидіння знаходився її син та чоловік. В с. Гор.-Косівка їм на зустріч виїхав транспортний засіб марки «Ланос», і щоб уникнути ДТП їй довелося скерувати свій автомобіль на обочину. За кермом автомобіля був молодий чоловік. Коли її син підійшов до даного автомобіля і відкрив двері зі сторони водія, то молодий чоловік який сидів за кермом був у стані алкогольного сп`яніння. Даний чоловік, як потім з`ясувалося ОСОБА_1 , вів себе визиваюче, зухвало та виражався нецензурними словами. Транспортний засіб, під розписку забрав товариш ОСОБА_1 , не дочекавшись евакуатора.

Подібні покази додала суду і свідок ОСОБА_3 , яка була також допитана в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_6 суду вказав, що того дня йому на телефон зателефонував діючий працівник поліції та повідомив про вчинення правопорушення. Коли він з напарником прибули за викликом, то побачили, що транспортний засіб «Део Ланос» стояв на проїжджій частині і водій позашляховика не міг його об`їхати. ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння приладом «Драгер» на він відмовився. Протокол складався у присутності свідків. ОСОБА_6 в судовому засіданні також вказав, зі слів співмешканки ОСОБА_1 - громадянки ОСОБА_4 , транспортним засобом керувала вона. ОСОБА_1 відмовився від підпису даного протоколу та від отримання його копії. Копія йому направляло поштою, на що надав суду письмове підтвердження (а.с. 46).

Свідок ОСОБА_7 , який є також працівником поліції, в судовому засіданні ствердив покази свого напарника та вказав, що протокол складався в присутності свідків, той факт чому немає їх підпису на копії протоколу, яку направляли ОСОБА_1 він не може пояснити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Таким чином зазначена норма встановлює презумпцію знаходження водія у стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, якщо останній відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, слід зазначити, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП). Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ч. 1 ст. 8 КУпАП).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і повне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час підготовки справи про адміністративне правопорушення до розгляду, суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення ( ст. 278 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 434644 від 03.02.2021 року щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повинен відповідати вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 № 1376.

З 1 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII.

Відповідно до вказаного Закону України стаття 130 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, не передбачена, а вказані дії були віднесені до кримінальних правопорушень (ст. 286-1 КК України).

При цьому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 № 720-IX внесені зміни в Закон України від 22.11.2018 №2617-VIII, зокрема, виключено пункт 171 (тобто виключено статтю 286-1 КК України) та підпункт 2-4 пункту 1 (тобто виключено викладення статті 130 КУпАП в новій редакції).

На офіційному сайті Верховної Ради України в Кодексі України про адміністративні правопорушення частина перша статті 130 викладена в редакції від 01.07.2020 року, тобто даною статтею не передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно листа Верховного Суду від 31.12.2020 року в якому вказано, що Комітет Верховної ради України з питань правоохоронної діяльності від надав роз`яснення щодо застосування судам України статті 130 КУпАП, де вказано, що з 03 липня 2020 року ст. 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, тобто в редакції до 1 липня 2020 року.

Вирішуючи питання притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього вид адміністративного стягнення приходжу до наступного.

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП додано рапорт поліцейського, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а саме: «03.02.2021 року, близько 16 години 30 хвилин, на автодорозі Р17 км с.Гор-Косівка Володарського району, Київської області, керував автомобілем марки «DAEWOO-LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння» «від проходження освідування в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не надані.

Також встановлено, що транспортний засіб ОСОБА_1 вже стояв зупинений на проїжджій частині, тоді як в протоколі зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від огляду на стан сп`яніння, що не підтверджується наданим доказом.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено той факт, що ОСОБА_1 відмовився від отримання належної йому копії протоколу. Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, не є доказом вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочинуі неможе бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130 ч. 1, 221, 246, 247 ч.1 п.1, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя О. В. Ткаченко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.