Єдиний унікальний номер 227/5039/20
Номер провадження 33/804/113/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., при секретарі Рябцевій Ю.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника, захисника Макєєва О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, Головка Д.В., захисника Макєєва О.В. на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює на шахті "Добропільська", раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до постанови судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2021 року, ОСОБА_1 26.11.2020 року о 12-40 год. в м. Добропілля по пр. Перемоги, біля будинку № 85, керував транспортним засобом «Ford C-max» державний номерний знак НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: невиразна мова, тремтіння рук, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота та після продуття ОСОБА_1 газоаналізатора «Драгер 6810», тест № 530 показав 1,45 % проміле, тобто порушив вимоги п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На вказану постанову судді представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисником Макєєвим О.В. подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2020 року скасувати та провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду необґрунтованою, невмотивованою, а висновки суду не відповідають обставинам справи та не підтверджені дослідженими доказами.

Зазначає, що суддею першої інстанції при розгляді справи не взято до уваги:

- відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що передбачено п. 10 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року;

- не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення який саме підпункт пункту 2.9 ПДР України було порушено;

- різниця у результатах продуття алкотестеру, яка зазначена у роздруківці тестування 1,42 % та у протоколі 1,45 %;

- неповнота відеозапису з бодікамери, який доданий до протоколу, який має лише фрагмент продуття та оголошення результатів та не містить запису того, як ОСОБА_1 просить направлення до медичного закладу для проходження огляду;

- що свідок ОСОБА_2 не міг бути свідком при огляді на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що передбачено п. 6 розділу 2 Інструкції, оскільки він є кумом ОСОБА_3 та є сумніви у його неупередженості, та який прибув на місце зупинки після того, як ОСОБА_1 було повідомлено про те, що він відсторонюється від подальшого керування транспортним засобом;

На його думку, суддя необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підтвердження того, що ОСОБА_1 не погодився з результатами продуття «Драгера» та наполягав на огляду у медичному закладі.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши суддю доповідача, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника, захисника Макєєва О.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, у зв`язку із наступним.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, про те, що дійсно 26.11.2020 року о 12-40 год. в м. Добропілля по пр. Перемоги, біля будинку № 85, керував транспортним засобом «Ford C-max» державний номерний знак НОМЕР_1 , віз свого хресника до Добропільської лікарні та був зупинений працівниками поліції з причин наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано продути газоаналізатор «Алкотест Драгер 6810». Він продув алкотестер у присутності працівників поліції та ще однієї невідомої особи, проте з результатом висновку, який показав 1,42 %, не погодився, оскільки не був у стані сп`яніння, та наполягав га проходженні медичного огляду у лікувальному закладі, але працівники поліції відмовилися надати направлення на огляд. Направлення, яке міститься в матеріалах справи, не містить його підпису про його отримання або про відмову в отриманні, у зв`язку з чим вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП та справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 440480 від 26.11.2020 року, ОСОБА_1 26.11.2020 року о 12-40 год. в м. Добропілля по пр. Перемоги, біля будинку № 85, керував транспортним засобом «Ford C-max» державний номерний знак НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: невиразна мова, тремтіння рук, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота та після продуття ОСОБА_1 газоаналізатора «Драгер 6810», тест № 530 показав 1,45 % проміле, тобто порушив вимоги п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. В протоколі зазначено, що він складений у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , про що навпроти прізвищ маються підписи, а також особистий підпис ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та йому повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Добропільському міськрайонному суді. Також у протоколі зазначено про вилучення у ОСОБА_1 документів ПВ НОМЕР_2 від 21.07.2016 року та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 від 26.11.2020 року, а керування передано ОСОБА_2 НОМЕР_4 .

Відповідно до письмового пояснення ОСОБА_1 , що додано до протоколу, останній у власному користуванні має автомобіль «Ford C-max» сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , який він придбав у ОСОБА_6 пів року тому. 26.11.2020 року він керував зазначеним транспортним засобом та віз свого хресника до ДОбропільскої ЛІЛ з м. Білицьке. Після того, як повертався додому, приблизно о 12-40 год. у м. Добропілля по пр. Перемоги, біля будинку № 85 його зупинили працівники поліції та запропонували пройти тест на газоаналізаторі «Драгер 6810». Разом зі свідками вищевказаний прилад показав що у повітрі, що він видихає, 1,42 проміле алкоголю (а.с. 6).

З диску із відеозаписами з бодікамери, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, наступне. На першому фрагменті відеозапису відображено факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_3 . На другому фрагменті запису зафіксовано, як водій ОСОБА_3 продуває спеціальний технічний засіб «Алкотестер Драгер», який тримає працівник поліції, та який йому оголошує результат 1,42 відсотка проміле, після слів працівника поліції «Запиши данные человека», вбачається, що зліва від ОСОБА_3 присутня лише одна фізична особа. Також запис не містить подальші дії, у тому числі, на які посилається водій ОСОБА_3 щодо його непогодження з результатом огляду та наполягання на проходження ним огляду в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованими, у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 10 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а інший залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення. Якщо технічними характеристиками спеціального засобу передбачається роздрукування на папері його показників ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи наявний роздрукований на папері показник за результатом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із зазначенням результату 1,42 % проміле алкоголю (а.с. 3), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів матеріали справи не містять.

Висновок судді першої інстанції, про те, що сама по собі відсутність акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у матеріалах справи, який дублює дані проміле з технічного приладу та ознаки сп`яніння зафіксовані у протоколі, не свідчить про недопустимість чи неналежність інших доказів керування водієм ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не є обґрунтованим, оскільки інші докази на підтвердження керування водієм ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, у тому числі, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Апеляційний суд погоджується з твердженням ОСОБА_7 про те, що суддею при розгляді справи не взято до уваги не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення який саме підпункт пункту 2.9 ПДР України було порушено.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення крім іншого, зазначається нормативний акт, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Форма протоколу про адміністративне правопорушення передбачає зазначення пунктів ПДР, які були порушені водієм транспортного засобу.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено «чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР».

Згідно ПДР зазначений пункт «Водієві забороняється» містить сім підпунктів, у т.ч п. а «керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції», а тому апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що це не є помилкою, оскільки п. «а» є невід`ємною складовою частиною цього пункту.

Доводи апеляційної скарги про не взяття суддею до уваги різниці у результатах за результатом продуття ОСОБА_1 алкотестеру не є обґрунтованими, оскільки у постанові суддя визнав належними саме ті дані, які зазначені у роздруківці приладу, а саме 1,42 %.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованої відмови суддею у задоволенні клопотання про виклик у судове засідання свідків є слушними.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, до суду першої інстанції не викликалися та не надавали своїх пояснень з приводу подій, які відбулися 26.11.2020 року.

Як вбачається з постанови суду та клопотання ОСОБА_1 , йому судом відмовлено у задоволенні клопотання про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Також з матеріалів справи вбачається, що від зазначених свідків письмові пояснення не відбиралися.

При розгляді справи суддя першої інстанції дійшов висновку, що допит свідків у судовому засіданні є зайвим, оскільки підписи останніх маються у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 440480, тобто зазначений протокол був складений у присутності свідків.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду не є необґрунтованим, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, а для встановлення об`єктивної істини у справі посилання лише на факт наявності у протоколі підписів свідків та відсутність при цьому в матеріалах справи будь-яких письмових пояснень свідків не є достатнім.

Апеляційним судом приймалися міри щодо необхідності виклику у судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він є кумом ОСОБА_1 та 26.11.2020 року дійсно прибув за адресою: м. Добропілля, пр. Перемоги, буд. № 85, коли йому зателефонував ОСОБА_3 та сказав, що його зупинили працівники поліції, нібито, за ознаками керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та попросив забрати його автомобіль. Зазначив, що він не був присутнім у якості свідка, права свідка йому не роз`яснювались. Також зазначив, що підпис у протоколі про адміністративне правопорушення не його, оскільки він розписується зовсім по-іншому, на підтвердження чого надав копію свого паспорту з підписами. Стверджував, що у його присутності ОСОБА_3 не погодився з результатом, який показав алкотестер та наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Свідок ОСОБА_4 повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про що маються рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 47, 58), у судові засідання 11.03.2021 року, 01.04.2021 року не з`явився, заяв про відкладання розгляду справи не подавав.

Крім того, апеляційним судом на адресу начальника Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП України в Донецькій області направлений лист про вручення свідку ОСОБА_4 судової повістки на 01.04.2021 року.

Як вбачається з копії рапорту поліцейського СРПП відділу поліції № 1 Тимофеєва В.О., що вручити судову повістку свідку ОСОБА_4 не виявилося можливим, з незрозумілих підстав (а.с. 60-61).

Відповідно до п. 6 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

При розгляді справи суддею не з`ясовано, що фактично інший свідок ОСОБА_2 є кумом ОСОБА_3 , у зв`язку з чим наявні сумніви щодо його неупередженості як свідка.

Враховуючи наведене, а також візуальну різницю в особистих підписах, який проставлений у протоколі про адміністративне правопорушення навпроти прізвища ОСОБА_2 та який зазначений у копії паспорту останнього, вважаю, що ОСОБА_2 не є належним свідком, у розумінні п. 6 розділу 2 Інструкції, який прибув на виклик ОСОБА_3 щоб забрати автомобіль останнього, не давав згоду бути свідком та не підписував ніяких документів, у тому числі протокол, пояснень нікому не надавав.

Щодо доводів апеляційної скарги про не взяття суддею до уваги неповноти відеозапису з бодікамери, який доданий до протоколу, апеляційний суд зазначає наступне.

Після перегляду диску, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що він містить два фрагменти відеозапису дуже поганої якості. Перший фрагмент, на якому відображено факт зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_3 , та другий, на якому зафіксовано, як водій ОСОБА_3 продуває спеціальний технічний засіб драгер, який тримає працівник поліції, та який йому оголошує результат 1,42 відсотка проміле, після слів працівника поліції «Запиши данні человека», вбачається, що зліва від ОСОБА_3 присутня лише одна фізична особа. Також запис не містить подальші дії, у тому числі, на які посилається водій ОСОБА_3 щодо його непогодження з результатом огляду та наполягання на проходження ним огляду в медичному закладі та що зазначив ОСОБА_2 .

Проте суд у постанові послався на цей відеозапис з диску зазначивши, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків продув газоаналізатор «Драгер 6810» та який показав результат у 1,42 відсотків проміле.

Для встановлення повного та всебічного розгляду справи, встановлення об`єктивної істини, апеляційним судом з Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП України в Донецькій області був витребуваний диск з повним відеозаписом з бодікамери, проте такий диск надано не було.

Таким чином апеляційним судом були прийняті всі необхідні міри для повного та всебічного розгляду справи, шляхом виклику свідків у судове засідання для надання ними пояснень у справі, а також шляхом витребування повного відеозапису з бодікамери, як доказу, на підтвердження факту проведення працівниками поліції огляду на стан сп`яніння, відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи ОСОБА_1 про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення є обґрунтованими у зв`язку з наступним.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Оскільки з фрагменту відеозапису з бодікамери не можливо встановити кількість свідків, які були присутніми при огляді ОСОБА_3 на стан сп`яніння, та можливий перебіг подальших подій, а диск з повним записом з бодікамери на запит апеляційного суду від 11.03.2021 року з Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП України в Донецькій області не надано, ОСОБА_2 не є свідком у справі, апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проводився з порушенням вимог Інструкції, якою передбачено проведення вказаного огляду в присутності двох свідків, та є недійсним.

Таким чином, працівниками поліції не надано жодного належного доказу на підтвердження факту того, що протокол про адміністративне правопорушення складено за участі двох свідків, як це передбачено п. 6 розділу 2 Інструкції.

Вважаю, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційної скарги стосовно винуватості особи. Яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, приходжу до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Із зазначених підстав, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню із закриттям провадження у справі.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Макєєва О.В. задовольнити частково.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Л. Ковалюмнус