Справа № 753/7902/21 Головуючий 1 інстанція- Скуба А.В.
Провадження № 33/824/3568/2021 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 серпня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 02 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.443 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень,-

в с т а н о в и в:

Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 02 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.443 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Відповідно до вказаної постанови 06 квітня 2021 року о 18 годині 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Атаман», реєстраційний номер НОМЕР_1 у м.Києві та здійснюючи регулярні перевезення у режимі маршрутного таксі за маршрутом № 250, перевозив пасажирів без відповідної спеціальної перепустки, яка дозволяє проїзд в період карантину. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.2 п.2 Протоколу № 29 постійної комісіїз питань ТЕБ та НС від 01 квітня 2021 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.443 КУпАП.

На постанову Дарницького районного суду м.Києва від 02 липня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постанови.

Скарга мотивована тим, що за змістом п.п.2.2 п.2 протоколу № 29 Постійної комісі їз питань ТЕБ та НС при КМДА від 01 квітня 2021 року, невиконання якого ставиться в провину апелянту, обов`язок забезпечити перевезення осіб, які мають відповідні спеціальні перепустки, посвідчення особи та засоби індивідуального захисту покладено на керівників приватних компаній, які обслуговують міські маршрути, а на водія такі обов`язки не покладено, а тому він не є суб`єктом правопорушення за ч.1 ст.443 КУпАП. Окрім того, із доданого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається лише, що поліцейські проводили перевірку в автобусі, яким він керував, та те, що декілька пасажирів не показали спеціальні перепустки.

- 2 -

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час розгляду справи засобами телефонного зв`язку (телефон: НОМЕР_2 ), що стверджується складеною помічником судді телефонограмою, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, клопотання про відкладенння розгляду справи не подав, що відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст.443 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є як порушення особою правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених законом, так і порушення особою рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з п.п.2.2 п.2 протоколу № 29 Постійної комісі їз питань ТЕБ та НС при КМДА від 01 квітня 2021 року вирішено з метою попередження розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з урахуванням ст.ст.28,30 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя наседення» Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Комунальному підприємству «Київський метрополітен», Комунальному підприємству «Київтранс», Комунальному підприємству «Комунальна служба перевезень», керівникам приватних компаній, які обслуговують міські маршрути з 00 годин 00 хв. 05 квітня до 16 квітня 2021 року запезпечити: перевезення осіб, які мають відповідні спеціальні перепустки, посвідчення особи та засоби індивідуального захисту.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 06 квітня 2021 року о 18 годині 05 хв., керуючи транспортним засобом «Атаман», реєстраційний номер НОМЕР_1 у м.Києві та здійснюючи регулярні перевезення у режимі маршрутного таксі за маршрутом № 250, перевозив пасажирів без відповідної спеціальної перепустки, яка дозволяє проїзд в період карантину.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку про порушення ОСОБА_1 рішення органу місцевого самоврядування, а саме п.п.2.2 п.2 Протоколу № 29 постійної комісіїз питань ТЕБ та НС від 01 квітня 2021 року, та не забезпечив в період карантину перевезення осіб, які мають відповідні спеціальні перепустки, посвідчення особи та засоби індивідуального захисту, а відтак у його діях містяться ознаки правопорушення, передбаченогоч.1 ст.443 КУпАП.

- 3 -

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.443 КУпАП-, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 679847 від 06 квітня 2021 року, відповідно до якого 06 квітня 2021 року о 18 годині 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Атаман», реєстраційний номер НОМЕР_1 у м.Києві та здійснюючи регулярні перевезення у режимі маршрутного таксі за маршрутом № 250, перевозив пасажирів без відповідної спеціальної перепустки, яка дозволяє проїзд в період карантину. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.2 п.2 Протоколу № 29 постійної комісіїз питань ТЕБ та НС від 01 квітня 2021 року;

- письмовими поясненнями інспектора поліції Гром Д.О., який складав протокол і який пояснив, що під час перевірки перепусток у пасажирів маршрутного таксі, яким керував ОСОБА_1 , у двох пасажирів були відсутні перепустки;

- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснював 06 квітня 2021 року оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.443 КУпАП щодо ОСОБА_1 , де зафіксовано відсутність у пасажирів перепусток.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , якому у встановленому законом порядку роз`яснено його права, передбачені ст.268 КупАП і який вказав у протоколі про свою незгоду із складанням у відношенні нього протоколу.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.443 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, грунтується на наявних у провадженні доказах.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що за змістом п.п.2.2 п.2 протоколу № 29 Постійної комісі їз питань ТЕБ та НС при КМДА від 01 квітня 2021 року обов`язок забезпечити перевезення осіб, які мають відповідні спеціальні перепустки, посвідчення особи та засоби індивідуального захисту покладено саме на керівників приватних компаній,

- 4 -

які обслуговують міські маршрути, а на водія такі обов`язки не покладено, а тому він не є суб`єктом правопорушення за ч.1 ст.443 КУпАП, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані.

Частина 1 ст.443 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому дана норма не виокремлює окремих суб`єктів даного правопорушення, а відтак стосується будь-якої особи, у компетенції якої перебувають повноваження щодо виконання рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В даній справі ОСОБА_1 як водій маршрутного таксі є суб`єктом даного правопорушення, оскільки як водій має обов`язок забезпечити вхід до маршрутного таксі пасажирів та їх перевезення за наявності відповідних перепусток. При цьому намагання ОСОБА_1 самоусунутися від таких обов`язків з посиланням на те, що таке має робити керівник компанії перевізника, є очевидно та поза всяким розумним сумнівом надуманими.

Доводи апеляційної скарги про те, що із доданого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається лише, що поліцейські проводили перевірку в автобусі, яким він керував, та те, що декілька пасажирів не показали спеціальні перепустки недоречні. Вказаний відеозапис якпраз і доводить недотримання ОСОБА_1 входу до маршрутного таксі пасажирів та їх перевезення за наявності відповідних перепусток.

Вирішуючи апеляційну скаргу, апеляційний суд відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людинизастосовує при розгляді даної справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свободкожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.443 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів.

Всі вказані докази одержані законнним шляхом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в її діях ознак правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.1 ст.443 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при

- 5 -

розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.443 КУпАП, з наведенням обгрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, постанова Голосіївського районного суду м.Києва від 05 березня 2021 року є законною та обгрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м.Києва від 02 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.443 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень в дохід держави - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко