Провадження № 33/4820/237/21
Справа № 686/2981/21 Головуючий в 1-й інстанції Вітушинська О. О.
Категорія: ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП Доповідач Бережний С. Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Флиса В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 безробітного,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 20.01.2021 року, близько 00 год. 05 хв., в м.Хмельницькому, в дворі будинку №36 по вул.Тернопільська, керував транспортним засобом «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, ОСОБА_1 , 20.01.2021 року, близько 00 год. 05 хв., в м.Хмельницькому, в дворі будинку №36 по вул.Тернопільська, керуючи транспортним засобом «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував безпечного бокового інтервалу та, при заїзді на паркувальний майданчик, не переконавшись у безпечності даного маневру, допустив наїзд на припаркований автомобіль «ИЖ 2126» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобіль «ИЖ 2126» отримав механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції щодо нього скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Вважає, що постанова суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою завчасно необґрунтоване притягнення до адміністративної відповідальності апелянта. Вказує, що суд не сприяв повному, всебічному, об`єктивному та неупередженому розгляду адміністративної справи.

Зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без досліджених та належних доказів, не слугує підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Вважає, що пояснення свідка ОСОБА_2 не можуть братись до уваги та вони не відповідають дійсності.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 був присутній в засіданні суду першої інстанції 17 лютого 2021 року, копію оскаржуваної постанови апелянт отримав лише 19 лютого 2021 року. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку оскарження постанови суду щодо нього, в зв`язку з чим йому слід поновити строк оскарження постанови суду.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.124, ч. 1 ст.130 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 20 січня 2021 року був складений інспектором взводу №1 роти №4 УПП в Хмельницькій області ДПП, того ж дня, о 00 год. 05 хв. в м.Хмельницькому по вул.. Тернопільська, 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в даному протоколі вбачаються виправлення з ч.1 на ч.2, що чітко видно із копії протоколу, доданої до матеріалів справи, з відеозапису, коли працівник поліції зачитує ОСОБА_1 протокол з кваліфікацією його дій саме за ч.1 ст.130 КУпАП, та суть самого обвинувачення викладено за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 20 січня 2021 року о 00 год. 50 хв. був складений інспектором взводу №2 роти №4 УПП в Хмельницькій області ДПП, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, чим своїми діями він порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2021 року обидва провадження об`єднані в одне провадження (а.с. 21).

Підстав вважати протоколи про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Як видно з постанови суду першої інстанції, суд в основу доведеності вини ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП поклав протоколи про адміністративні правопорушення, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відеозапис нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції.

Судом першої інстанції ретельно перевірялись доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував. Суд, спростовуючи такі твердження, навів в постанові суду обґрунтування своїх висновків, з якими погоджується апеляційний суд, а не визнання вини ОСОБА_1 не вказує, що рішення суду постановлене без дотримання вимог КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що з даних переглянутого відеозапису видно, що в ході тривалого спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 жодного разу не вказав прізвище особи, що керувала його автомобілем. На пропозицію поліцейського в присутності двох свідків апелянт відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу та в закладі охорони здоров`я, вказуючи, що він не керував автомобілем. Також апелянт не оспорював факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, а наявні ознаки давали підстави для проведення огляду, які чітко зафіксовані даними відеозапису.

З врахуванням викладеного, підстав вважати покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 докази недопустимими доказами, про що вказує апелянт в своїй скарзі та його захисник в апеляційному суді, апеляційним судом не встановлено.

Тому, доводи апелянта, що працівники поліції безпідставно склали на нього протоколи про адміністративні правопорушення, оскільки він транспортним засобом не керував, не можуть бути враховані, позаяк суперечать матеріалам справи.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального та матеріального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та його захисником в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2021 року.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, 124 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний