Справа № 587/637/21
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2021 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого заступником директора ТОВ «Клото», ІПН НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Крім того, 07 квітня 2021 року о 09 годині 55 хвилин на а/д Київ-Суми-Юнаківка 309 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ» 2121 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: а саме зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ідмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Сумського районного суду Сумської області від 09.06.2021 року вказані матеріали про адміністративне правопорушення об`єднано в одне провадження.
У судовому засіданні ОСОБА_1 щодо епізоду від 11.03.2021 року зазначав, що на момент розгляду справи судом минуло більш ніж три місяці з дня вчинення правопорушення, а тому просив провадження в справі закрити із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Щодо епізоду від 07.04.2021 року свою вину не визнав та пояснив, що має недружні відносини з працівниками поліції, неодноразово зупинявся ними, так як вони мають до нього свої рахунки, крім того мав сімейні питання - у нього сестра перебувала у лікарні з ковідом. Відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі, так як вважав, що у працівників поліції не має підстав для такого направлення, вирішив пройти огляд самостійно, коли вирішив свої справи.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Фомінов Р.М. підтримав позицію ОСОБА_1 та просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, зазначав, що у працівників поліції не було підстав для зупинки автомобіля, причина зупинки була надуманою, протокол за це порушення не було складено. При цьому у присутності свідків працівники поліції пройти огляд на місці зупинки автомобіля не пропонували. Поліцейські не проінформували ОСОБА_1 , які саме ознаки наркотичного сп`яніння вони виявили, чи як визначили вказаний стан, з яких підстав він повинен був пройти огляд в медзакладі. Свідки вказували лише, що відмовився від проходження, а не інші обставини. З відеозапису вбачається, що він вів себе адекватно, ніяких ознак наркотичного сп`яніння не виявляв, підозра з приводу його перебування в наркотичному стані є надуманою.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за епізодом від 11.03.2021 року із закінченням строків накладення адміністративного стягнення та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за епізодом від 07.04.2021 року.
Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому числі, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно ст. 38 КУпАП (в редакції, яка діяла на момент скоєння правопорушення) якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Враховуючи те, що на момент розгляду справи в суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення, що згідно п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у справі за епізодом від 11.03.2021.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР№173077 від 07.04.2021, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 19), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 категорично відмовився (а.с. 21,22), оптичним диском з відеозаписом правопорушення (а.с. 23).
Судом був досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейських (а.с. 23), який підтверджує факт відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Доводи захисника відносно того, що ОСОБА_1 не виявляв жодних ознак наркотичного сп`яніння, що вказувало на незаконність вимоги пройти огляд, також не заслуговують на увагу, оскільки питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для порушення питання про проведення огляду водія транспортного засобу відноситься до компетенції поліцейського.
Критично оцінює суд і доводи ОСОБА_1 стосовно безпідставності зупинки його транспортного засобу, оскільки з досліджено відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомляють причину зупинки.
Крім того, суд вважає, що наданий ОСОБА_1 висновок КНП СОР «ОКМЦСНЗ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння від 08.04.2021, складеного на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду № 119 від 08.04.2021 о 19:45, за яким у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, не можна вважати допустимим доказом, оскільки на момент проходження медичного огляду (за самозверненням) пройшло понад 2 години.
У відповідності з диспозицією статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність водіїв за цією нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП може наставати не лише в разі керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що в даному випадку і зробив ОСОБА_1 відносно якого у поліцейського були обґрунтовані підозри про те, що він знаходиться у стані наркотичного сп`яніння.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він 07.04.2021, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Вирішуючи питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, слід врахувати характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його ставлення до вчиненого, ступінь вини, та зважаючи на те, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне стягнення, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 250, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Гончаренко