Справа №591/3219/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М. Р.
Номер провадження 33/816/333/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю секретаря Баришевої А.І., апелянта - потерпілого ОСОБА_1 , його захисника адвоката Верем?юк Д.А. та особи провадження відносно якої було закрито - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 травня 2021, якою провадження відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП, було закрито, у зв`язку з відсутністю в її діях, події та складу адміністративних правопорушень, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів провадження, відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 09 травня 2021 року серії ААБ № 205331 за те, що 09 травня 2021 року об 11 год. 10 хв. в м. Суми на перехресті вулиць Марка Вовчка-вул. Н.Сироватська, вона, керуючи т/з Renauit Clio д.н. НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної дороги на головну, була не уважна, не надала перевагу в русі та допустила зіткнення з транспортним засобом Ford Focus д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Після чого, ОСОБА_2 втратила керування і внаслідок некерованого руху допустила наїзд та пошкодила опору електроосвітлення. Внаслідок ДТП, автомобілі та електроопора отримали механічні пошкодження, які зазначені в матеріалах ДТП, чим порушила п. 16.11, п. 2.3(б) ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 травня 2021 року серії ДПР18 № 039771, водій ОСОБА_2 09 травня 2021 року об 11 год. 10 хв. в м. Суми на перехресті вулиць Марка Вовчка-вул. Н.Сироватська, керуючи т/з Renauit Clio д.н. НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної дороги на головну була не уважна, не надала перевагу в русі та допустила зіткнення з транспортним засобом Ford Focus д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Після чого, ОСОБА_2 втратила керування і внаслідок некерованого руху допустила наїзд та пошкодила опору електроосвітлення. Внаслідок ДТП, автомобілі та електроопора отримали механічні пошкодження, які зазначені в матеріалах ДТП, чим порушила п. 16.11, п. 2.3(б), п. 1.5, п. 2.3(є) ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Розглянувши вказану справу суддя суду першої інстанції прийняв рішення про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу вказаних адміністративних правопорушень.

Не погодившись з таким судовим рішенням, потерпілий ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на його апеляційне оскарження та з апеляційною скаргою.

У клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 зазначає, що про судові засідання, в яких розглядалося питання винуватості ОСОБА_2 він не знав, оскільки для участі у них не залучався, а про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 24 червня 2021 року, після звернення його представника до Управління патрульної поліції в Сумській області з адвокатським запитом та отримання відповіді на нього.

Враховуючи зазначені обставини, ОСОБА_1 просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження вказаного рішення судді суду першої інстанції та прийняти його апеляційну скаргу до розгляду .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 травня 2021 року в частині закриття провадження щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої події та складу адміністративних правопорушень скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП та притягнути її до адміністративної відповідальності за максимально суворою санкцією.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує, що висновки судді про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень п. 16.11, п. 2.3(6) ПДР України є необгрунтованими, незаконними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Апелянт зазначає, що ДТП відбулося на перехресті доріг по вул. Марко Вовчок та вул. Нижньосироватської в місті Суми і це перехрестя є перехрестям другорядної дороги з головною, а оскільки на ньому відсутні світлофори або регулювальник, воно вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками. Згідно п.16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, і водій автомобіля марки Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 мала зупинитися та пропустити автомобіль марки Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням, оскільки він їхав головною дорогою та не змінював напрямку руху, тобто, в даному випадку, в діях ОСОБА_2 наявні порушення п.2.3б, 16.3, п.16.11 ПДР.

Крім того, апелянт зазначає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 на місці пригоди визнала свою вину, він повідомив свою страхову компанію та страхову компанію ОСОБА_2 про факт ДТП та почав збирати документи для отримання відповідної страхової виплати.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши потерпілого ОСОБА_1 , та його захисника, які просили, як поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, так і підтримали вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, позицію особи провадження відносно якої було закрито - ОСОБА_2 повторно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що обставини ДТП сталися за участі двох автомобілів - Renauit Clio д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та Ford Focus д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , вказані транспортні засоби внаслідок ДТП отримали механічні пошкодження і останній в даному випадку, є потерпілим.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що для участі у розгляді вказаної справи в судове засідання викликався ОСОБА_1 і, відповідно, в судовому засіданні 27 травня 2021 року останній присутнім не був.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду від 27 травня 2021 року, потерпілий вказує на те, що про існування вказаного судового рішення він дізнався лише 24 червня 2021 року, а апеляційна скарга датована 25 червня 2021 року.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду від 27 травня 2021 року, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Проте, вказаних вимог закону суддею суду першої інстанції дотримано не було.

Так, як вбачається з наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення протокол про адміністративне правопорушення від 09 травня 2021 року серії ААБ № 205331 за те, що 09 травня 2021 року об 11 год. 10 хв. в м. Суми на перехресті вулиць Марка Вовчка-вул. Н.Сироватська, вона, керуючи т/з Renauit Clio д.н. НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної дороги на головну, була не уважна, не надала перевагу в русі та допустила зіткнення з транспортним засобом Ford Focus д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Після чого, ОСОБА_2 втратила керування і внаслідок некерованого руху допустила наїзд та пошкодила опору електроосвітлення. Внаслідок ДТП, автомобілі та електроопора отримали механічні пошкодження, які зазначені в матеріалах ДТП, чим порушила п. 16.11, п. 2.3(б) ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, дорожніх споруд чи іншого майна.

У п.2.3 (б) Правил дорожнього руху зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.11 ПДР, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддею встановлено, що механічні пошкодження транспортних засобів, а саме, деформація передньої частини т/з Ford Focus д.н. НОМЕР_2 та деформація задньої правої частини кузова, задньої правої двері т/з Renauit Clio д.н. НОМЕР_1 вказують на те, що ОСОБА_2 вже майже завершила проїзд перехрестя, після чого транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 в`їхав в задню праву частину її автомобіля, а тому, порушень п. 16.11, п. 2.3(б) ПДР України в діях ОСОБА_2 суддя не встановив.

Разом з тим, дослідивши при розгляді апеляційної скарги матеріали справи, врахувавши письмові пояснення ОСОБА_2 , надані нею на місці ДТП, пояснення самого ОСОБА_1 , свідків, які знаходились разом з ним у його автомобілі, схему ДТП, а також фотознімки, на яких зафіксовано розташування транспортних засобів під час ДТП, апеляційний суд вважає, що суддя дав невірну оцінку зібраним у справі доказам, у зв`язку з чим висновки про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи, про що вірно вказує в апеляційній скарзі апелянт.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП вбачається, що остання на перехресті вулиць Марка Вовчка-вул. Н.Сироватська, керуючи т/з Renauit Clio д.н. НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної дороги на головну, була не уважна, не надала перевагу в русі та допустила зіткнення з транспортним засобом Ford Focus д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

У своїх поясненнях, наданих на місці ДТП, ОСОБА_2 вказувала саме на те, що не помітила автомобіля, який рухався по головній дорозі, ОСОБА_1 у свою чергу надав пояснення на місці ДТП про те, що коли він рухався на своєму автомобілі по вулиці Марко Вовчок, яка є головною, раптово, на перехресті вулиць Марко Вовчок та Нижньо-Сироватської, перед його автомобілем, з`явився автомобіль Renauit д.н. НОМЕР_1 зеленого кольору, який рухався по другорядній дорозі. Він був вимушений зробити екстрене гальмування, але зіткнення відбулося.

Під час апеляційного розгляду потерпілий надав аналогічні пояснення тим, які ним були надані на місці ДТП.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували в автомобілі разом з ОСОБА_1 , і їх пояснення в повному обсязі узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 .

З дослідженої апеляційним судом схеми ДТП вбачається, що подія сталася на перехресті вулиць Марка Вовчка - вул. Н.Сироватська, місце розташування автомобіля Renauit Clio д.н. НОМЕР_1 на другорядній дорозі, автомобіля Ford Focus д.н. НОМЕР_2 на головній. Схема підписана обома учасниками ДТП і зауважень не містить.

Крім того, характер механічних пошкоджень транспортних засобів, а саме, деформація передньої частини автомобіля Ford Focus д.н. НОМЕР_2 , деформація задньої правої частини кузова та задньої правої двері автомобіля Renauit Clio д.н. НОМЕР_1 вказують саме на те, що зіткнення відбулося внаслідок того, що водій автомобіля Renauit Clio, який рухався по другорядній дорозі виїхав на головну дорогу, не надавши перевагу у русі водієві автомобіля Ford Focus, який у цей час рухався по головній дорозі.

З урахуванням досліджених доказів, які є належними, допустимими та узгоджуються між собою, апеляційним судом встановлено, що ДТП сталося внаслідок недотримання водієм автомобіля Renauit Clio ОСОБА_5 п. 16.11 та п. 2.3(б) ПДР, оскільки остання, була не уважна, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю Ford Focus, під керуванням водія ОСОБА_1 , який наближався до даного перехрещення проїзної частини по головній дорозі і у її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, а саме за наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в її діях наявні і порушення п.п. 1.5 та 2.3 (є) ПДР України, що зазначено у складеному відносно неї іншому протоколі від 09 травня 2021 року серії ДПР18 № 039771, зі змісту якого вбачається, що після зіткнення з автомобілем Ford Focus, ОСОБА_2 втратила керування і внаслідок некерованого руху допустила наїзд та пошкодила опору електроосвітлення, а тому, наявні підстави для визнання останньої винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Враховуючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, факт вчинення ОСОБА_2 правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 139 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову судді районного суду та визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції ст.124 КУпАП.

Відповідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, відношення правопорушника до скоєного, вважаю, що ОСОБА_2 слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 27 травня 2021 року, якою провадження відносно ОСОБА_2 за ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП, було закрито, у зв`язку з відсутністю в її діях, події та складу адміністративних правопорушень скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушеннь передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 139 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення, відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. (реквізити для сплати: отримувач ГУК в Сумській області, 21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970404; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок IBAN UA0018540; код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. (реквізити для сплати: отримувач коштів ГУК у м. Києві (м. Київ), 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; рахунок IBAN UA0026001; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету 22030106).

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу і вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.