ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1303/21 Справа № 205/3822/21 Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., перевіривши матеріали справи за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В с т а н о в и в :

До Дніпровського апеляційного суду надійшла вищезазначена справа про адміністративне правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся із клопотанням про поновлення строку на оскарження вищевказаної постанови.

Обґрунтовуючи доводи клопотання про поновлення пропущеного строку зазначає, що під час судового засідання у суді першої інстанції він присутній не був, копія судового рішення на адресу його проживання не надходило. 20 липня 2021 року ним було надано запит до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з метою отримання рішення суду та ознайомлення з матеріалами справи, однак на даний момент рішення суду він не отримав, оскільки суддя перебуває у відпустці.

Крім того, апелянт не погоджується з висновками постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали провадження приходить до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Правила ст. 294 КУпАП слід розглядати, як конкретні аспекти права на доступ до суду.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт не навів ніяких мотивів, які свідчать про те, що він саме з поважних причин не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду.

Доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження через те, що він під час судового засідання у суді першої інстанції присутній не був, копія судового рішення на адресу його проживання не надходило в даному випадку є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №134501 від 22 квітня 2021 року складався у присутності ОСОБА_2 , про що свідчить його особистий підпис (а.с. 1). Тобто останній знав про існування протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього. 31 травня 2021 року ОСОБА_1 було подане клопотання до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська про направлення адміністративної справи №205/3822/21 до патрульної поліції на дооформлення (а.с. 9). 15 червня 2021 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи щодо нього, про що свідчить його підпис на заяві про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 11). 22 червня 2021 рок ОСОБА_1 подав клопотання про перенесення розгляду справи (а.с. 12). 29 червня 2021 року останнім була подана заява про розгляд справи без його участі та клопотання про закриття провадження по справі (а.с. 14, 17-22). Таким чином, можна зробити висновок, що в день розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП останній перебував у приміщенні суду та мав можливість, як бути присутнім під час судового засідання, так і дізнатись про результати розгляду справи. Вищевикладені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість подати апеляційну скаргу у визначений ст. 294 КУпАП строк на прийняте судове рішення.

Більш того, КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту його винесення.

Крім цього, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож апелянт мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не наведено таких причин і в апеляційній скарзі.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, апелянт не був обмежений у конституційних правах, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 26 липня 2021 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, в апеляційній скарзі не наведено поважних причин пропуску цього строку.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року- залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко