Справа № 199/3784/21
ПОСТАНОВА

іменем України

09.08.2021

місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, працюючого водієм, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 09.05.2021 року близько 03-10 години у м. Дніпро на Полтавському шосе 11к, керуючи автомобілем марки «Мерседес» держномер НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» реєстраційний номер НОМЕР_2 перед початком руху не впевнився в безпечності в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Мерседес Актрос» держномер НОМЕР_3 , який стояв без руху та був припаркований водієм ОСОБА_2 . В наслідок даної ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, постраждалих немає. Тим самим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 ПДР України.

ОСОБА_1 , був неодноразово сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, також до Личаківського районного суду м. Львова направлялася постанова суду від 08 липня 2021 року про проведення судового розгляду справи в режимі відео конференції, на зв`язок якої ніхто не вийшов, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, систематично не з`являється в судові засідання, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вивчивши письмові пояснення ОСОБА_2 , рапорт інспектора патрульної поліції Личкатого О.О., схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.05.2021, фото-таблицю до схеми ДТП, копією протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що водій ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху України, а саме: п.10.1 ПДР України.

Надаючи оцінку сукупності досліджених доказів для прийняття відповідного процесуального рішення, суд виходить з того, що всі докази викладені в протоколі та матеріалах справи вважаються належним допустимими, та достовірними, оскільки наявні в матеріалах справи пояснення учасників місця розвитку подій, яке мало місце 09.05.2021 повністю узгоджуються між собою та обставинами викладеними у протоколі в цілому.

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП як такі, що виразилися в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Правила дорожнього руху наказують і зобов`язують враховувати дорожню обстановку, тобто сукупність факторів, які характеризують дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими».

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху України «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. »

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать, що «Перед початком руху, перестроюванням або зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху».

Вимога цього пункту передбачає повну відповідальність водія який починає рух, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру. При цьому не слід розраховувати на дії інших водіїв щодо попередження можливих наслідків у результаті виникнення небезпечних ситуацій.

Під будь-якою зміною напрямку руху слід розуміти повороти транспортного засобу на перехрестях, поза їх і коли транспортний засіб з`їжджає на прилеглу територію або розгортається, а також будь-який інший маневр, пов`язаний хоча б з незначною зміною напрямку руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що водій ОСОБА_1 винний у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, який перед початком руху не впевнився в безпечності, у разі чого скоїв зіткнення з автомобілем Мерседес Актрос» держномер НОМЕР_3 , у зв`язку з чим в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд вважає, що усі документи (схема ДТП, огляд транспортних засобів) працівниками поліції були складені у відповідності з вимогами діючого законодавства, відомчинних інструкцій, а винуватість водія ОСОБА_1 явно очевидна і не потребує якихось інших об`єктивних доказів.

Призначаючи ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення, відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступень його вини, враховуючи обставин, що пом*якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Разом з тим, при призначенні саме даного виду стягнення суд враховує і те, що ОСОБА_1 у період інкримінованих йому подій одночасно вчинив правопорушення за ч.1 ст.130 КУоАП. Тобто, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягнення на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у сумі 454 гривні.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 гривні.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: