ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/3434/21

Пров. №3/766/4681/21

30.03.2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Корольчук Н.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

встановив:

Протокол про адміністративне правопорушення №31/20/2021 від 15.02.2021 року та додані до нього документи відносно ОСОБА_1 надійшли до Херсонського міського суду Херсонської області.

Відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити правильність складення протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

В ході вивчення протоколу № 31/20/2021 від 15.02.2021 року та доданих до нього матеріалів, було встановлено що протокол не відповідає вимогам КУпАП.

Відповідно до вимоги ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Порядку оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Державної аудиторської служби України 01.12.2016 № 168 зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноруч викладені цією особою пояснення та зауваження додаються до протоколу, про що до нього вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення та/або зауваження.

Згідно з п. п. 3, 4, 5 розділу 2 Порядку протокол складається у двох примірниках, що підписуються посадовою особою, яка склала такий протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється підписати протокол, то до протоколу вноситься відповідний запис. Один примірник протоколу залишається в органі державного фінансового контролю, другий під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі.

Проте, всупереч вказаних вимог, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про отримання (або відмову від отримання) ОСОБА_1 другого примірнику протоколу про адміністративне правопорушення, а також письмових пояснень, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Долучені до матеріалів справи відомості про направлення ОСОБА_1 протоколу та матеріалів доданих до нього, не свідчать про відмову особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від отримання протоколу про адміністративне правопорушення, та виконання вимог ст. 256 КУпАП, оскільки відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 листів Державної аудиторської служби України про запрошення для складання та підписання протоколу, а також протоколу та матеріалів доданих до нього.

Наведені висновки суду ґрунтуються також на практиці Європейського суду з прав людини, яка застосовується судами відповідно до положень ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п. 34 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, суд вказав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

З цього слідує, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення в даній справі, за яке передбачена досить сувора відповідальність, є не тільки джерелом доказів у справі, а й актом обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення, що вимагає від особи, яка його склала, здійснення максимально можливих дій, спрямованих на повідомлення особи про суть інкримінованого їй правопорушення.

З огляду на викладене, вищезазначені недоліки свідчать про неповноту складеного протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи і прийняття законного рішення, оскільки вказані недоліки обмежують права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. А тому приходжу до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи необхідно повернути для належного оформлення.

Керуючись ст. ст. 256, 278 КУпАП, суддя,

постановив:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Державної аудиторської служби України.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяН. В. Корольчук