Справа № 383/710/21
Номер провадження 3/383/420/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., за участю секретаря судового засідання Могиленко В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Бойко Я.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є фізичною особою - підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 380330 від 16.07.2021 року, ОСОБА_1 , який є фізичною особою підприємцем, 16.07.2021 року близько 09 год. 45 хв. в м.Бобринець по вул. Незалежності 3, здійснив роздрібну торгівлю дизельним пальним, а саме продав 20 літрів дизельного пального за кошти в сумі 490 грн. без відповідної ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, чим порушив ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового» чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 06.08.2021 року вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 16.07.2021 року невідомі особи заїхали на територію бази за адресою: АДРЕСА_2 , де розташована заправочна станція в якій зберігає паливо для власного використання так як використовує автотранспортну техніку в своїй господарській діяльності. База огороджена парканом. Роздрібною торгівлею пальним не займається, вказівок заправити вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення автомобіль не давав. Дане непорозуміння виникло сталося випадково, оскільки товариш водія ОСОБА_2 опинився на автозаправочній станції (базі).

Захисник Мічкур Максима Юрійовича, який є фізичною особою - підприємцем, адвокат Бойко Я.Р. в судовому засіданні заперечила винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, через відсутність в діях останнього події і складу вказаного адміністративного правопорушення, а провадження по справі за ст.164 КУпАП із вказаних підстав просила закрити.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП виходячи із наступного.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, працівником поліції до суду надано:

вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення АПР18 № 380330 від 16.07.2021 року складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП в якому зазначено про до нього додаються пояснення, копія ліцензії (а.с.2);

копія рапорту про надходження 16.07.2021 року о 10:04 від ОСОБА_3 повідомлення зі служби 102 про те, що 16.07.2021 року о 10:02 за адресою: АДРЕСА_2 , представник податкової служби повідомив про спільне відпрацювання операції з СБУ на АЗС здіснюється реалізація пального без наявної діючої ліцензії (а.с.4);

копією наказу начальника Головного управління ДПС у Кіровоградській області Державної податкової служби України №812-п від 15 липня 2021 року «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » з 16.07.2021 року тривалістю 10 діб за період діяльності з 01.07.2021 року з метою здійснення контролю з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства України у сфері обігу пального (а.с.5);

копію ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) з терміном дії з 24.06.2020 року до 24.06.2025 року виданої суб`єкту господарювання: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (а.с.6);

копію акту проведення контрольної розрахункової операції за місцем реалізації товарів (надання послуг) від 16.07.2021 року, згідно якого при перевірці господарського об`єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено, що особою, що здійснює розрахункові операції отримано 500,00 грн. за дизельне паливо кількістю 20 л. за ціною товару 24,50 грн., загальною вартістю 490,00 грн., видано здачу 10,00 грн. Розрахунковий документ (фіксальний чек, розрахункову квитанцію) на суму 490,00 грн. видано не було (а.с.7);

копію договору купівлі-продажу від 04.06.2019 року автозаправки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8-9);

копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р18636 від 07.08.2020 року про одержання ФОП ОСОБА_1 палива дизельного ДП-Л-ЄВРО5-ВО 9000 куб. дм. Масою 7353 кг. (а.с.13);

копію оборотно-сальдової відомості по рахунку 203 за 1 півріччя 2021 року з написом про залишок пального станом на 16.07.2021 року становив 6064,539 літрів (а.с.14);

пояснення заступника начальника управління начальника відділу ГУ ДПС у Кіровоградській області Гулого Валерія Анатолійович від 16.07.2021 року, згідно яких ним на підставі наказу від 15.07.2021 року №812-п здійснено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . До початку перевірки 16.07.2021 року було здійснено контрольну закупку дизельного палива в кількості 20 літрів на загальну суму 490 грн., реалізацію здійснив ОСОБА_4 з відома власника дизельного пального ОСОБА_1 , фізичної особи підприємця, який має діючу ліцензію на право зберігання пального для власних потреб за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 , поряд з цим не має ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним. В подальшому було викликано працівників поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП та вилучено пальне (а.с.10);

пояснення ОСОБА_4 від 16.07.2021 року, згідно яких по проханню знайомого приглянути за АЗС, що знаходиться за адресою: вул. Незалежності,3, під час відсутності власника АЗС підїхав автомобіль марки Шевроле Авео ДНЗ НОМЕР_1 громадянина України ОСОБА_5 з проханням заправити в каністру 20 л. дизельного пального, після чого йому заплатили 490 грн., які він потім йому повернув, а він йому повернув пальне, яке він повернув власнику АЗС. Дана ситуація була зчинена ненавмисно, так як не відомо справи власника АЗС (а.с.11);

пояснення ОСОБА_1 від 16.07.2021 року, згідно яких він є фізичною особою - підприємцем та має сільськогосподарське техніку, якою обробляє земельні ділянки, а тому має ліцензію на право зберігання пального. Так близько 09 год. 45 хв. на територію його підприємства підїхав автомобіль чорного кольору Шеврове Авео, з даного автомобіля вийшов не відомий йому чоловік та з багажника вийняв пластикову каністру та попросив його знайомого ОСОБА_4 , так як він особисто був тимчасово відсутній за власними справами. В подальшому з автомобіля вийшов іще один чоловік та пред`явили мені посвідчення працівника державної податкової служби в Кіровоградській області та пояснили, що здійснюють фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 та вручили копію наказу про дану перевірку від 15.07.2021 року №812-п. він надав первинні документи щодо предмета перевірки (обігу пального), в ході перевірки він ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, а саме дизпаливом не надав, так як не отримував, а має лише ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання та промислової переробки). Під час своєї відсутності не навмисно було заправлено дизельне паливо так як його товариш не знав, що пальне не можна реалізовувати взагалі (а.с.12).

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Зазначена норма носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, є здійснення винною особою господарської діяльності.

Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами внесеними законом № 465-IX від 16.01.2020 року) передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

За змістом ст. ст. 3, 4, 42 ГК України, п.14.1.36 ПК України підприємництво, як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, одними із ознак підприємництва, що відрізняють його від іншої діяльності є систематичність таких дій та обов`язково мета - одержання прибутку.

Тобто, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, є не тільки факт реалізації товару, а й систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, а також наявність мети отримання прибутку (грошових коштів), що і становить суть господарської діяльності.

Отже, ознаками об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, які згідно з вимогами ст. 256 КУпАП мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення є:

- час протягом якого особа здійснювала господарську діяльність (у данному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер);

- всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності;

- докази щодо отримання грошових коштів за вид господарської діяльності.

В той же час, в матеріалах справи, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутня вказівка на систематичний характер діяльності, а також відсутні докази того, що ФОП ОСОБА_1 , займався чи займається господарською діяльністю на постійній, систематичній основі. Сам по собі одноразовий факт реалізації пального в кількості 20 літрів, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, із заправочної станції, що належить ФОП ОСОБА_1 , не може свідчити про те, що ФОП ОСОБА_1 займається цим видом господарської діяльності.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейшейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що з січня місяця 2021 року він працює водієм вантажного автомобіля у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 та 16.07.2021 року він приїхав на базу ФОП ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своїм другом ОСОБА_4 , де в присутності останнього заправив вантажний автомобіль, що належить ФОП ОСОБА_6 , на якому працює. Далі йому зателефонувала жінка та попросила невідкладно купити та привезти речі для дитини через що він близько 09 години вказаного дня відлучився з роботи у своїх особистих справах, а ОСОБА_7 попросив зачекати його поряд з автомобілем на території бази, так як мав намір вказаного дня їхати на погрузку вантажного автомобіля, а ОСОБА_4 хотів подивитись на суть його роботи. Повернувшись на базу він дізнався, що ОСОБА_4 без його відома та відома власника пального ФОП ОСОБА_1 заправив автомобіль, за що отримав від такої особи кошти. Яку мету ОСОБА_8 переслідував та як останній хотів розпорядитися коштами, отриманими за продане пальне, йому не відомо. Він був відсутній на базі близько однієї години. На автозаправочній станції, яка належить ФОП ОСОБА_6 , заправляються лише техніка, що належить ФОП ОСОБА_6 , що використовується у господарській дільності останнього. Продаж пального із вказаної автозаправочної станції не здійснюється.

З копії наказу (розпорядження) №1 від 05 січня 2021 року «Про прийняття на роботу» вбачається, що ОСОБА_2 прийнятий на роботу з 06.01.2021 року водієм автотранспортних засобів (а.с.23).

19.07.2021 року водію ОСОБА_2 за порушення трудової дисципліни (допущення до робочого місця сторонніх осіб, що призвело до втрати майна) оголошено догану, що підтверджується копією наказу ФОП ОСОБА_9 №4/к від 19.07.2021 року (а.с.24).

За фактом здійснення ОСОБА_4 товаришем його найманого працівника ОСОБА_2 , близько 09 год. 00 хв. 16.07.2021 року заправки на його АЗС транспортного засобу чи каністри без його відома ФОП ОСОБА_1 28.07.2021 року звернувся до відділу поліції (м.Бобринець) Кропивницького району РУП ГУНП в Кіровоградській області із заявою про вчинення правопорушення, що підтверджується його копією (а.с.22).

Таким чином, з пояснень свідка ОСОБА_2 , копій наказів ФОП ОСОБА_9 №1 від 05.01.2021 року та №4/к від 19.07.2021 року в сукупності з вищевказаними доказами, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_4 не був 19.07.2021 року найманим працівником фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , а продаж 20 літрів дизельного палива, яке належить ФОП ОСОБА_1 , здійснено сторонньою особою - ОСОБА_4 без відома власника пального ФОП ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене суд критично оцінює письмові пояснення заступника начальника управління начальника відділу ГУ ДПС у Кіровоградській області Гулого Валерія Анатолійович від 16.07.2021 року згідно яких 16.07.2021 року під час контрольної закупки ОСОБА_4 здійсненим реалізацію дизельного палива в кількості 20 літрів на загальну суму 490 грн. з відома власника дизельного пального ОСОБА_1 , фізичної особи - підприємця, оскільки ніякими іншими доказами не підтверджено.

Разом з тим вказане твердження ОСОБА_5 , який в силу свого службового становища є зацікавленою особою, спростовується поясненнями як самого ОСОБА_4 , який в своїх письмових поясненнях стверджував, що ситуація зчинена ненавмисно, так як йому не відомі справи власника АЗС, так і письмовими поясненнями самого власника дизельного палива ОСОБА_1 від 16.07.2021 року, з який вбачається, що він під час контрольної закупки був тимчасово відсутній у власних справах, та не навмисно було заправлено дизельним пальним так як ОСОБА_4 не знав, що пальне не можна реалізовувати взагалі.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження реалізації пального фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, чи з відома останнього.

Натомість згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Пунктом 80.5 статті 81 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. (Пункт 80.7 статті 81 ПК України)

Згідно пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Однак, на підтвердження законності проведення заступником начальника управління начальником відділу ГУ ДПС у Кіровоградській області Гулий В.А. фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 16.07.2021 року до протоколу про адміністративне правопорушення не додано направлення на проведення такої перевірки, що ставить під сумнів допустимість акту проведення контрольної перевірки розрахункових операцій за місцем реалізації товару (надання послуг), як доказу по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б указували на доведеність вини ФОП ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, та надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення докази не доводять провадження ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ФОП ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 256, 252, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який є фізичною особою - підприємцем, визнати не винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу цього адміністративного правопорушення, а провадження по справі за ч.1 ст.164 КУпАП закрити.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.В. Бондаренко