КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/856/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Щасна Т.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Федорова Дмитра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності захисника ОСОБА_1 , Федорова Д.С.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, 12 вересня 2020 року о 23 год. 19 хв. по вул. Княжий Затон, 14-б, в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Шевролет» з номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Федоров Д.С. просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив наявні в матеріалах справи докази, у зв`язку з чим прийняв рішення яке є незаконним.

Апелянт вказує, що працівниками поліції було зупинено автомобіль ОСОБА_1 та не роз`яснюючи йому прав його було заковано в кайданки та проведено особистий огляд. У подальшому, як зазначає захисник, працівники поліції не встановлюючи жодних ознак сп`яніння запропонували ОСОБА_1 проїхати до лікарні з метою проведення огляду на стан сп`яніння.

Захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків.

Крім того апелянт зазначає, що судом було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки справу було розглянуто без його участі та участі захисників.

Також захисник вказує, що незважаючи на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, однак під час складання такого протоколу поліцейським не встановлювались такі ознаки, відтак захисник вважає, що поліцейські не мали права направляти ОСОБА_1 на огляд.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише запитав поліцейських про підстави направлення його на огляд.

Більше того, як вказує захисник, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції також не зафіксовано того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків, що у своїй сукупності свідчить проте, що поліцейськими було не дотримано процедури проведення огляду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Федорова Д.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду цих вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не дотримано.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , чим позбавив його права на захист.

Апеляційний суд вважає зазначені доводи необґрунтованими та зазначає, що та обставина, що справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може бути визнана безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови з огляду на наступне.

У рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції повідомляв захисника Пазюка Є.С. про призначене на 11 грудня 2020 року о 10 год. 00 хв. засідання, про що свідчить його розписка, однак у зв`язку із розглядом заяви про відвід судді Щасної Т.В. розгляд справи було відкладено на той же день на 15 год. 35 хв.

Відтак, судом першої інстанції в повному обсязі вживались заходи для забезпечення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак ОСОБА_1 правом бути присутнім під час розгляду справи не скористався, тому суд вірно на підставі ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції захисник зазначає, що працівники поліції, не роз`яснюючи прав ОСОБА_1 після зупинки відразу його закували в кайданки та здійснили особистий огляд.

Такі доводи виходять за межі апеляційного розгляду та можуть бути предметом перевірки вразі оскарження дій працівників поліції в передбаченому законом порядку.

Такими що не ґрунтуються на вимогах закону апеляційний суд вважає також доводи захисника про те, що працівниками поліції не було проведено огляду для визначення ознак сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, повноваженнями щодо встановлення наявності у водія ознак сп`яніння наділений лише працівник поліції, відтак виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння, навіть без проведення огляду, є достатньою підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

В той же час, дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд мотивував своє рішення тим, що водій у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду не ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Із дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, на що останній відмовився. В той же час, на відеозаписі не зафіксовано жодного свідка в момент, коли ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд.

Для перевірки вказаних обставин суд апеляційної інстанції вживав заходи для виклику зазначених у протоколі свідків, однак повідомити свідка ОСОБА_3 виявилось неможливим через відсутність у протоколі та в його поясненнях будь-яких контактних даних, а зазначений свідком ОСОБА_4 телефонний номер є недійсним, при цьому жодних інших його контактних даних ані в поясненнях, ані в протоколі не зазначено.

Таким чином,в матеріалах справи відсутні докази того, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, як того вимагають положення ст. 266 КУпАП та Інструкції.

На зазначені обставини суд не звернув уваги та не перевірив чи було дотримано працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП та які б спростовували доводи апеляційної скарги, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи те, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням, наявні в матеріалах справи докази не можуть бути використані для висновку про винуватість ОСОБА_1 , а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуваннюіз закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун