Справа 682/2649/20
Провадження № 3/682/269/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Зеленська В.І., в ході розгляду справи за матеріалами, які надійшли від в/ч НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжин, Чернігівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата строкової служби, такелажника такелажного взводу такелажної роти, з середньою освітою, не одруженого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, - за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

в с т а н о в и в:

20 грудня 2020 р під час нічного відпочинку у такелажній роті на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 близько 06:00 солдат ОСОБА_1 був відсутній за місцем служби протягом однієї доби. До закладів охорони здоров`я за час своєї відсутності не звертався. На телефонні дзвінки не відповідав. Прибув до військової частини НОМЕР_1 близько 15:00 год 21 грудня 2020 року у супроводі сержаната ОСОБА_2 - командира відділення такелажгного взводу такелажної роти.

Діяння вчинене солдатом ОСОБА_1 не містить ознак складу злочину, передбаченого відповідною статтею КК України, але містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 КУпАП, а саме - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби тривалістю до трьох діб, вчинене в умовах особливого періоду.

Є підстави вважати, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, оскільки відповідно до абз. 11 ст.1 Закону України "Про оборону України" особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з момонту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формування, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на оргінізацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз.4 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").

Таким чином, визначення особливого періоду, наведеного в Законі України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", не суперечить визначенню, наведеному у Законі України "Про оборону України", а лише містить ширше визначення цього поняття.

17 березня 2014 року виконуючим обов`язки Президента України видано Указ "Про часткову мобілізацію" №303/2014, який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року №1126-VІІ.

Згідно п.8 цього Указу він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.

Закон України від 17 березня 2014 року №1126-VІІ "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" набрав чинності з дня його опублікування, а саме, 18 березня 2014 року.

Отже, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абз.11 ст.1 Закону України "Про оборону України" та абз.4 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" настав особливий період.

Указом виконуючого обов`язки Президента України від 6 травня 2014 року №454/2014 "Про часткову мобілізацію" , який затверджено Законом України №1240-VІІ від 6 травня 2014 року, оголошено часткову мобілізацію.

Закон України №№1240-VІІ від 6 травня 2014 року "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" набрав чинності 7 травня 2014 року.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання - особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в України чи окремих її місцевостях.

Часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду.

У відповідності до абз.8 ст. 11 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.

На час вчинення правопорушення ОСОБА_1 . Президентом України не прийняте рішення про демобілізацію.

За викладених обставин особливий період, як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, не завершився.

Тому є підстави вважати, що адміністративне правопорушення, скоєне солдатом строкової служби ОСОБА_1 , було вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився хоча про день і час слухання справи повідомлений належним чином.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення №33 від 24.12.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , службовою карткою такелажника роти в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Дослідженими доказами доведено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП .

Відповідно до ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 20.12.2020 року, не є триваючим.

Отже, строк накладення стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, закінчився 20 березня 2021 року.

На час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.172-11 КУпАП щодо ОСОБА_1 , закінчились строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст.38 КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч.4 КУпАП, його слід визнати виннуватим у вчиненні цього правопорушення та провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 38, 247 ч.1 п.7, ст. 172-11 ч.4 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати виннуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11КУпАП і закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її представником, захисником.

Суддя Зеленська В. І.