Провадження № 3/702/160/21
Справа № 702/354/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття справи

28 липня 2021 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., з секретарем судового засідання Кольц І.С., за участі потерпілого: ОСОБА_1 , захисника потерпілого адвоката Гнатюка В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -адвоката Підчасюка В.Ю., розглянув матеріали, які надійшли від СПД №1 відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18№ 493061 від 20.06.2021 ОСОБА_2 , 20.06.2021 о 10 год по вул Гагаріна с Летичівка керував автомобілем VW JETTA д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив п.12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП роз`яснено.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину не визнав повністю, та пояснив, що приблизно о 10 год 20.06.2021 він рухався автомобілем з смт. Цибулів в бік м. Монастирище зі швидкістю 40-50 км/год., по своїй полосі руху. Попереду на шляху був поворот на с. Летичівка, в бік комбікормового заводу. Попереду рухалося два автомобілі, йому на зустріч, відстань між якими була приблизно 6-7 метрів. Коли автомобіль марки «Рено», який рухався по зустрічній полосі руху, доїхав до його автомобіля, в цей час позаду нього виїхав автомобіль в результаті чого відбулося зіткнення. В його автомобілі пошкоджено ліву сторону: колесо, крило, двері. Аналогічні пошкодження отримав інший автомобіль. Після зіткнення в його автомобілі спрацювали подуши безпеки. Від удару його автомобіль розвернуло в бік смт. Цибулів, на його ж полосі руху. Потім він побачив, що інший автомобіль, учасник ДТП, занесло в двір. Після удару він не зміг відчинити водійські двері автомобіля, а тому залишив автомобіль через пасажирські двері. Коли він підійшов до іншого водія помітив, що в нього були червоні очі. Водій вибачився та сказав, що він його не бачив. Він в свою чергу повідомив водія, що коли він починає маневр обгону потрібно впевнитися у відсутності інших транспортних засобів. Він зателефонував та викликав поліцію. Через деякий час на місце ДТП приїхав його син та випадково його товариш ОСОБА_3 . Приїхавши на місце ДТП працівники поліції декілька хвилин знаходились в автомобілі, а потім попрямували до іншого учасника ДТП. Потім на місце ДТП приїхали батько, мати та знайомий іншого водія ОСОБА_4 . До приїзду працівників поліції мати іншого учасника ДТП цікавилася його станом здоров`я. Батько іншого водія на місці ДТП ображав його нецензурною лайкою. У водіїв, учасників ДТП, працівники поліції не перевіряли стан алкогольного сп`яніння чи його відсутність. До огляду його практично не допускали. Він бачив заміри за якими ширина дороги склала 6 м., а тому відповідно і у випадку місця зіткнення на відстані 3м 20см і у випадку місця зіткнення на відстані 3м 80 см, зіткнення на його полосі руху. Заміри робили за допомогою рулетки ОСОБА_5 та поліцейський. Крім осипу скла на дорозі після ДТП також були пошкодження, які спричинені диском його автомобіля, після розриву шини, асфальтового покриття. Він вказував працівникам поліції на місце зіткнення де був осип скла, яке було на відстані 3 м 80 см від краю дороги. Саме це місце фіксувалося в план схемі ДТП, яку він підписував. Після зупинки автомобілів. відстань була 36 м, як і зазначено в схемі ДТП. Через 10 хвилин працівників поліції вже не було. В кінцевому результаті працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Працівник поліції вилучив в нього водійське посвідчення. На його думку ДТП сталось через виконання маневру обгону іншим учасником ДТП.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 показав, що він рухався автомобілем прямо на своїй частині дороги на виїзд з м. Монастирище зі швидкістю 40-50 км/год. Попереду нього, на відстані 10-15 м, рухався інший автомобіль, в попутному з ним напрямку. За 100 м був поворот на ліво, на вул Гагаріна і йому потрібно було повертати. Він підготував свій автомобіль до маневру повороту на ліво, а саме зменшив швидкість руху. ОСОБА_6 повороту він ще не вмикав, оскільки до повороту ще було 100 м. Зіткнення автомобілів відбулося в зустрічному по відношенню до його автомобіля напрямку. В його автомобілі була пошкоджена передня ліва бокова частина. При зіткненні задню частину його автомобіль занесло в право і автомобіль потягнуло вліво. Через зустрічну смугу автомобіль викинуло до людських заїздів. Інший автомобіль, учасник ДТП, понесло прямо і розвернуло на 180 градусів. Його автомобіль зупинився попереду іншого автомобіля. Його автомобіль був ближче до виїзду, а інший ближче до міста. Після ДТП на дорожньому полотні був висип скла, а також тормозний шлях іншого автомобіля. Працівники поліції визначили місце зіткнення за висипом скла та по місцю розвороту Працівники поліції зафіксували місце зіткнення автомобілів на його полосі руху. Місце зіткнення визначили по осипу скла та по місцю заносу його автомобіля при ударі. Він особисто вказав працівникам поліції на те місце де був осип скла та місце зіткнення. Він бачив, що ширина дорожнього покриття становить 6,5 метрів. Крім нього це також бачив і його батько. З план схемою він знайомився, і всі дані, які в ній зафіксовані відповідають дійсності. В план схемі фіксувалися висип скла, ширина дороги, довжина після зіткнення від його автомобіля до іншого. Відстань від крайньої правої межі в напрямку м Києва до осипу скла була 3м 20см. В план схемі працівники поліції зафіксували місце події на які вказував він. Коли вже після ДТП його автомобіль стояв на узбіччі витекла гальмівна речовина, а саме при ДТП на дорозі він не бачив ніяких слідів на дорожньому покритті. Після ДТП його автомобіль залишив сліди, а саме осип скла і саме його автомобіль стояв на узбіччі. На план схемі місце зіткнення відповідає дійсності і саме там де був розташований осип скла. У нього був струс головного мозку після ДТП і він звертався ввечері самостійно до медичного закладу по допомогу. Внаслідок ДТП він свідомість не втрачав. Працівники поліції огляд на стан алкогольного сп`яніння ні йому ні іншому водієві не проводили. Його автомобіль в результаті ДТП отримав механічні пошкодження з лівої бокової сторони, вирвало колесо, ричаги, зігнутий ланджерон, зігнута ліва водійська дверка, зігнута всередину центральна стійка повело тріщину, вибито ліве бокове скло, дзеркало, стійки стабілізатора, граната вилетіла, крило ліве. Після події працівники поліції повернули йому посвідчення водія, страховку і повідомили, що протокол оформляють відносно іншого водія.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що був на місці ДТП за участі його знайомого ОСОБА_8 . Приїхавши на місце ДТП працівники поліції попросили допомогти в проведенні замірів як безсторонню особу, він погодився. Перед тим як приймати участь в замірах на запитання працівника поліції повідомив, що він знайомий з обома водіями і будь-якої зацікавленості не має. Заміри проводилися за допомогою рулетки, озвучувалися вголос та надавалася можливість всім учасникам бачити їх. Орієнтир замірів як повідомили працівники поліції осип скла. В ході замірів в них приймав участь, тримав рулетку, син ОСОБА_2 . Всі зроблені заміри заносилися в схему місця ДТП. Обидва водії вказали працівникам поліції на ймовірне місце зіткнення транспортних засобів на їх погляд. ОСОБА_9 вказував на місце де був осип скла як місце зіткнення автомобілів, відстань між цими місцями могла складати 20 см, а інший водій вказував на інше місце зіткнення транспортних засобів, а саме на місце де було пошкоджено колесом дорожнє покриття. Окрім слідів осипу скла та подряпин, які ймовірно були залишені колесом одного з автомобілів учасників ДТП більше ніяких слідів ДТП він не бачив. Матеріали за наслідками складення протоколу він не підписував.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що один з учасників ДТП ОСОБА_9 є його рідним сином. Про ДТП йому повідомив товариш. Одразу приїхавши на місце ДТП він побачив, що автомобіль сина знаходився на узбіччі з пошкодженою передньою частиною лівої сторони. На місці ДТП вже перебували працівники поліції, які проводили заміри ширини дороги. Крім нього, також на місці ДТП був знайомий ОСОБА_7 . На дорожньому покритті він бачив гальмівний шлях одного автомобіля та сліди гальмування автомобіля його сина. Крім слідів гальмування на дорожньому покритті був висип скла, гальмівна рідина з автомобіля сина. Він вважав, що вказані сліди відображались в план-схемі. В його присутності вимірювали ширину дорожнього покриття і вона склала 6,5м. Заміри проводив ОСОБА_11 , іншого не пам`ятає. ДТП відбулося на смузі руху його сина. Визначив це саме через розташування осипу скла та гальмівного шляху. Ширина дороги 6,5м, а місце зіткнення зі слів його сина 3,2м. і вона співпадає з місцем осипу скла. Вважає винуватим у вчиненні ДТП іншого водія автомобіля.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що 20.06.2021 близько 10 години він проїзджав на власному автомобілі в сторону смт Цибулів і помітив що по вул Гагаріна на виїзді з м. Монастирище в сторону Цибулів сталася ДТП. Він зупинився з метою ймовірного надання допомоги учасникам ДТП. На місці ДТП помітив знайомого ОСОБА_13 , який повідомив, що на нього виїхав автомобіль на зустрічному роз`їзді і пошкодив його і свій транспортний засіб. Візуально було видно на дорозі, що зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля Фольксфаген, як він розуміє де керував ОСОБА_13 , тому що на смузі руху з смт Цибулів на асфальтному покритті було явно видно сліди залишені транспортним засобом від їх зіткнення. Гальмівний шлях транспортних засобів був відсутній, але на асфальтному покритті були зазубини, так як транспортні засоби зіткнулися і їх передні ліві колеса полопали, та залишили зазубини, які тянулися від місця зіткнення до самих транспортних засобів в один і другий кінець. Відносно ОСОБА_13 працівники поліції, які вже там були присутні, склали адміністративний протокол . Йому було не зрозуміло чому на план схемі не внесені були зазубини, пошкодження на покритті. Крім зазубин були ще уламки скла, які були розкидані по всьому асфальтному покритті. Гурген звернувся до нього з проханням допомогти провести власні заміри. Вони заміряли проїзджу частину, сфотографували і зняли на мобільний телефон зазубини на асфальтному покритті, так як вони не були вказані у план схемі працівників поліції. Ширину дороги міряли рулеткою з загальною довжиною 10 м, від лівого до правого асфального краю, покриття дороги. Схема складена була ним в той самий день. На даному відрізку дороги чітко і ясно було видно, що зазубини були на смузі руху автомобіля Фольксфаген, так як ширина проїзджої частини склала 6 метрів асфальтного покриття, а зазубини починалися на відстані 3,80 м від правого краю проїзджої частини в напрямку смт Цибулів. Два транспортні засоби були пошкодженні це Фольксваген чорного кольору марки Джета і автомобіль Опель Астра світлого кольору зеленкуватого, який також знаходився там на місці. В обох автомобілів було пошкодження лівої сторони та ліві колеса.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що 20.06.2021 року близько 11 години на спец лінію 102 надійшло повідомлення по факту ДТП в с. Летичівка по вул Гагаріна. При виїзді на місце події було встановлено що по вул Гагаріна с. Летичівка сталась ДТП між автомобілями Фольцваген Джета з д.н.з. НОМЕР_3 та автомобілем Опель Астра з д.н.з. НОМЕР_2 . На місці події було складено схему ДТП при учасниках події, відібрано пояснення від учасників події та складено адміністративний протокол серії ДПР 18 № 493061 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На місці ДТП автомобіль Опель Астра знаходився ближче до місця зіткнення, а автомобіль Фольксваген Джетта знаходився дальше від місця зіткнення. Автомобіль Фольксваген був на смузі руху, а інший автомобіль був на узбіччі і їх напрямок руху був змінений. Він особисто опитував одного з учасників ДТП та допомагав складати схему місця ДТП та складав протокол. Робити заміри за допомогою рулетки допомагали учасники ДТП, водії. Всі зроблені заміри зазначені в схемі ДТП. Місце зіткнення транспортних засобів він визначив за вказівкою двох водіїв та врахував при цьому місце осипу скла. Визначив місце зіткнення під № 2 на схемі місця ДТП, оскільки воно знаходилося ближче на відстані до осипу скла. Будь-яки слідів, характерних при ДТП на місці не було. Дійшли висновку про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 саме за даними схеми місця ДТП. Згідно порушення пункту 12.1 ПДР України особа повинна була дотримуватися безпечної швидкості руху. Згідно правил дорожнього руху водієві не дозволяється виїзджати на смугу зустрічного руху. Виїзд на смугу зустрічного руху є порушенням відповідного пункту ПДР України. Огляд на стан сп`яніння водіїв вони не проводили, оскільки не було ознак алкогольного сп`яніння. Протокол має неточності в частині години складання протоколу. Такий елемент як узбіччя є обов`язковим зазначенням на план схемі ДТП. На автодорозі були сліди ДТП, а саме осип скла. В схемі ДТП, у разі проведення ним заміру він повинен був поставити свій підпис. Ширину дороги міряли фактично як довжину асфальтового покриття. Під час ДТП тілесних ушкоджень ніхто не отримав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 493061 від 20.06.2021 ОСОБА_2 інкриміновано порушення ним вимог п.12.1 ПДР України за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, передбачена ст. 124 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Норма статті 124 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Згідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як докази вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ст. 124 КУпАП в результаті порушення ним п. 12.1 ПДР України, службовими особами органу поліції були надані до суду:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493061 від 20.06.2021 (а.с.1);

- схема місця ДТП, складена 20.06.2021 о 10 год. 19 хв. інспектором СРПП №3 Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Білоус О.В. за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вул. Гагаріна в с. Летичівка (а.с.2);

- фототаблиця № 1 до протоколу ДПР18 № 493061 від 20.06.2021 ( а.с.3-4);

- рапорт від 22.06.2021 про надходження 20.06.2021 повідомлення про ДТП ( а.с.5);

- письмові пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , учасників ДТП від 20.06.2021 ( а.с. 6,7), які допитані в судовому засіданні;

- копії посвідчення водія обох водіїв учасників ДТП, копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, копії полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( а.с.8-12).

Будь-яких інших доказів у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 службовими особами органу поліції до суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний достатнім доказом вини особи у цій справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у судді.

Суддя погоджується з доводами захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в частині того, що схема місця ДТП складена інспектором поліції Білоус О.В. та додана до протоколу, не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція), зокрема не містить в собівсіх необхідних даних, зазначення яких передбачено.

Зокрема на схемі місця ДТП від 20.06.2021 не відображено: 1) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 2) інші сліди, що стосуються пригоди, а саме сліди пошкодження поверхні асфальтового покриття, що виникли внаслідок зіткнення транспортних засобів, їх розміщення відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; їхня довжина; 3) координати місця зіткнення, відносно сталих орієнтирів; 4) ширина узбіччя.

На наявність слідів коліс транспортного засобу та інших слідів вказували як учасники ДТП, в ході їх допиту в судовому засіданні так і свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . Тобто, вказані сліди ДТП знаходять своє підтвердження, однак не відображені на схемі місця ДТП від 20.06.2021.

За змістом схеми місця ДТП від 20.06.2021 працівником поліції зазначено два місця зіткнення транспортних засобів ( № 1,2) зі слів обох водіїв, учасників ДТП та місце осипу скла (№3).

Обгрунтування вибору працівником поліції ймовірного місця зіткнення транспортних засобів, а саме на смузі руху ОСОБА_2 і як наслідок складення саме відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, в матеріалах справи відсутнє.

Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надано до суду відповідь на його адвокатський запит Монастирищенської міської ради від 30.06.2021 № 03-01-17/2471 відповідно до якого автомобільна дорога загального користування державного значення Т-24-03 Орадівка-Христинівка-Жашків-Корсунь-Шевченківський-Мошни, яка проходить по вул. Гагаріна, має ширину проїзної частини 6,0м, ширину узбіччя в кожному напрямку 4,0м ( а.с. 30).

Посилання адвоката Підчасюка В.Ю. на довідку Монастирищенської міської ради, адвоката Гнатюка В.В. на норми ДБН, в частині ширини дороги на якій сталася ДТП, яка становить відповідно 6м та 7м, в сукупності з іншими вказаними вище недоліками схеми місця ДТП, зокрема відсутність зазначення напрямку руху, ширини узбіччя тощо, а також посилання на інші надані ними суду докази, зокрема відео фіксації місця події ДТП, не доводять та не спростовують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП через порушення ним саме п. 12.1 ПДР.

Суддя вважає, що вищезазначені доводи ймовірно можуть вказувати на наявність в діях конкретного водія ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП через порушення ним вимог п. 10.1, 11.3, 13.3, 14.2 ПДР України.

Згідно п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 11.3 ПДР України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Відповідно до п.13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно п.14.2 (в) перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Крім цього, суддя вважає, що зазначена вище схема місця ДТП, складена 20.06.2021 лише фіксує обстановку на місці після ДТП (пошкоджені автомобілі, ймовірні місця зіткнення автомобілів тощо), а не доводить наявну причину ДТП, як наслідок порушення ОСОБА_2 саме вимог п. 12.1 ПДР України.

Так, згідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вбачається, що за даною конкретною подією ДТП, для пред`явлення в вину особі порушення нею вимог п. 12.1 ПДР України, а саме для з`ясування питання про те, чи вибрав водій в установлених межах безпечну швидкість руху та чи врахував при її виборі дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним чи ні; чи є причиною ДТП саме те, що водій ОСОБА_2 не вибрав безпечну швидкість руху, оскільки при її виборі не врахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати нимпотрібні спеціальні знання, такі питання можуть бути вирішені шляхом призначення автотехнічної експертизи.

При цьому, хоча норми ст. 273 КУпАП і дозволяють призначити експерта для участі у провадженні про адміністративне правопорушення, службовими особами територіального органу поліції не було призначено автотехнічної експертизи під час з`ясування фактичних обставин та безпосередньої причини ДТП за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Учасниками судового провадження до закінчення судового розгляду також не було заявлено клопотань про призначення у справі автотехнічної експертизи.

Європейський суд з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) неодноразово зазначав, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, за відсутності клопотань учасників справи про призначення автотехнічної експертизи для доведення вини водія ОСОБА_2 суддя позбавлений можливості призначити експертне дослідження з власної ініціативи.

Інші додані співробітниками СПД №1 відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області до протоколу матеріали підтверджують не вину водія ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ст. 124 КУпАП через порушення ним вимог п. 12.1 ПДР України, а лише фіксування певної події в облікових документах територіального органу поліції, наявність у водіїв права на керування певною категорією транспортних засобів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Нормами ст. 62 Конституції України визначено основоположні засади презумпції невинуватості. Зокрема, обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення; всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Україною 17.07.1997 ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Нормами п.2 ст. 6 згаданої Конвенції передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Тлумачення поняття «кримінальне обвинувачення» у практиці Європейського суду з прав людини відрізняється своєю «автономністю». Суд сприймає кримінальне обвинувачення як універсальне поняття, яке є наслідком будь-яких діянь протиправного характеру незалежно від ступеню їх суспільної небезпечності.

Зокрема, "обвинувачення" відповідно до положень статті 6 параграфа 1 може бути визначено як "офіційне повідомлення, надане особі уповноваженими представниками влади, в підтвердження того, що вона вчинила злочин", визначення, яке також відповідає критерію, що "ситуація (підозрюваного) суттєво погіршилась" (рішення від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заява № 66561/01, п.70).

Також у рішенні від 06.09.2005 у справі «Салов проти України», заява № 65518/01, п.65, Суд зазначив, що поняття "обвинувачення" має "автономне" значення; воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві. Таким чином, воно може визначатися як "офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа вчинила кримінальний злочин", визначення, яке також відповідає поняттю "впливу важливих наслідків для стану підозрюваного".

У рішенні у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17.01.1970, заява № 2689/65, Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що в пункті 1 статті 6 вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером.

Суттєвою ознакою застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, що Європейський суд з прав людини не пов`язує термін обвинувачення із власне обвинувальним висновком, що складається органами слідства по закінченню досудового слідства. Для визначення кримінального характеру того чи іншого обвинувачення Суд застосовує три послідовні критерії (критерій національного права, критерій адресатів, критерій форми і тяжкості правових наслідків).

Враховуючи, що національним законодавством України порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, розглядається як делікт (ст. 124 КУпАП), вказана норма поширює свою дію на невизначене коло осіб, тягне за собою застосування абсолютно визначеної суми штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, суддя у цьому випадку оцінює процедуру складання службовими особами територіального органу поліції щодо ОСОБА_2 матеріалів у справі про адміністративне правопорушення як таку, що підпадає під дію ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493061 від 20.06.2021, складеного відносно ОСОБА_2 та заперечення останнім своєї вини, посадові особи органу поліції повинні довести факт порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Європейський суд з прав людини встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що у даній адміністративній справі не доведена винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, саме в зв`язку з порушенням ним п. 12.1 ПДР України.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та беручи до уваги те, що в судовому засіданні достовірно не доведено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в зв`язку з порушенням ним п. 12.1 ПДР України, а тому суддя приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, що передбачений ст.124 КУпАП.

Керуючись ст. 24, 34, 35, 38, 124, 247, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі № 702/354/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через районний суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя Н.В. Мазай