Провадження №: 3/755/6391/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" серпня 2021 р.

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3045-VI від 17.02.2011, № 596-VIII від 14.07.2015, № 1231-IX від 16.02.2021, установила :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.07.2021 серії ААБ № 202195 ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 08.07.2021 о 17:40 год. керуючи ТЗ «ВАЗ-21083», н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. П. Запорожця, 6, перед зміною напрямку руху (поворотом ліворуч) не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив зіткнення із ТЗ «Lifan LF200-10S», н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження тз, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності указав, що дотримувався правил дорожнього руху і не створював перешкод для інших учасників дорожнього руху.

Адвокат Степанець В.М. відмітив, що складений протокол не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутність доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, регламентують відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, посилаючись на висновок експертного дослідження за результатами проведення автотехнічного дослідження від 28.07.2021 р. №ВЕД-36/2021 (долучено оригінал до матеріалів адміністтративної справи), вказав наступне:

- виникнення даної пригоди, в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій тз «ВАЗ» з моменту виникнення небезпеки для його руху повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12-3 ПДР України:

-дії водія транспортного засобу «Lifan LF200-10S», ОСОБА_2 з технічної точки зору не відповідали вимогам Розділу 34 ПДР України (в частині заборони перетину дорожньої розмітки 1.1. ПДР України) та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням пригоди;

-регламентувати та відповідно оцінювати дії водія автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_1 відносно вимог п. 10.1. ПДР України в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, не доцільно з причин та за умов наведених в дослідницькій частині.

Так, у цій ситуації він під час руху, дотримувався ПДР, оцінивши дорожню обстановку, як таку, що дозволяє зробити маневр, поворот наліво, заїзд в двір, на дорозі не було перешкод, пішоходів, зустрічних автомобілів, був світлий день, невелика швидкість дозволяла безперешкодно та безпечно повернути наліво в двір, забороняючих знаків або дорожньої розмітки в місці здійснення маневру не було.

Отже, не порушуючи правил дорожнього руху, розпочав заїзд в двір коли весь автомобіль, яким він керував зрівнявся з напрямком заїзду в двір а задній бампер автомобіля (приблизно 20 см) перебував на проїзній частині дороги в цю частину автомобіля врізався мотоцикл.

Ніяких дій особи, що притягується до відповідальності, для уникнення ДТП з мотоциклом не існує.

З безпосереднім дотриманням вимог п.п. 2.3б), 10.1 вказаних Правил, а тому дана пригода між ними сталася через не дотримання цих же Правил, а саме здійснення аварійної ситуації (обстановки) іншим водієм ТЗ.

Зі свого боку він не мав змоги уникнути ДТП з об`єктивних причин.

А тому, уважає,що вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності відсутня, а тому справа, на його переконання, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

З письмових пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_2 від 08.07.2021 слідує, що він обганяв по зустрічній полосі автомобіль "Шкода", який їхав в попутному напрямку і водій якого напевно бачив, що попереду їде "ВАЗ" який повертає наліво в двір на невеликій швидкості і тому Шкода їхала повільно, що вірогідно не влаштовувало водія мотоцикла і він почав небезпечний маневр - обгін по зустрічній на швидкості, яка небезпечна для мотоцикліста пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Суд, проаналізувавши доводи осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, як усні, так і письмові, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З п.п. 2.3б), 13.1, 13.3 ПДР України слідує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: … б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАПвисновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП,доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєданні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі передбачені ст. 280, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані суддя установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не є дійсною, у розрізі такого.

Наявна у провадженні схема ДТП сама по собі указує на те, що сталася пригода за участю ТЗ«ВАЗ-21083», та ТЗ «Lifan LF200-10S».

Однак, з указаної схеми, яка складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, не убачаться у діях «ВАЗ-21083»,, порушення вимог п. 10.1 ПДР.

Також, у висновку експерта, викладено твердження про технічні можливості водіїв і ТЗ для уникнення ДТП в зафіксованих обставинах та умовах коли сталась ДТП, водій т.з «ВАЗ-21083», не мав технічної можливості уникнути ДТП, а водій ТЗ «Lifan LF200-10S», мав технічну можливість уникнути ДТП.

Є дійсними обставини в розрізі пояснень, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та і її адвоката.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які вказували «поза розумним сумнівом» про порушення особою ПДР здобуто не було та суду не надано.

Сам обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням того, що такі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівав, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Так, як стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях

У цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишать місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення справи на дооформлення Суд не убачає з огляду на норми ст. 284 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП, так як його вину УПП не доведено належним чином, а не обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнароджного.

Згідно п. 1) ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 124, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1) ст. 247 даного Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені КодексомУкраїни про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-294 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я Оксана БІРСА