ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5224/20 Номер провадження 33/814/201/21Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю адвоката Клименка О.Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Клименка О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 20 січня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код не встановлено,

про притягнення до адмінвідповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України,

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 20 січня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 обчислювати з дня здачі або вилучення водійських прав

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави.

Згідно з постановою судді, 05 листопада 2020 року о 01 год. 06 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Половка, буд. 66 б в м. Полтаві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, млявість мови, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в ПОНД водій відмовився у присутності двох свідків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з вказаним рішенням суду , адвокат Клименко О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу , в якій просить постанову щодо його підзахисного скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляції вказує на те, що суд першої інстанції досить формально поставився до питання оцінки зазначених доказів на предмет їх повноти , належності та допустимості і передчасно дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 .

Зокрема , адвокат вказує , що матеріали мають ряд недоліків та суперечностей в оформленні , поліцейськими допущено ряд порушень , його підзахисного не було відсторонено від керування і взагалі недоведено факт керування транспортним засобом , пояснення свідків ідентичні , що вказує на те , що вони були надиктовані працівниками поліції , було допущено порядок направлення на огляд , відео неповне , матеріали не містять переліку ознак наркотичного сп`яніння. Диски , долученні до матеріалу не всі і оформлені з порушеннями.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні адвокат апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

Особа , яка притягається до адміністративної відповідальності у поданій заяві просила розглядати провадження за його відсутності.

Мотиви суду

Заслухавши захисника , який підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за яке він підданий адміністративному стягненню , за обставин викладених у постанові , є обґрунтованими , відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами , які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є протокол у справі про адміністративне правопорушення , передбачене ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; відеозапис з боді-камер поліцейського.

Оцінивши зазначені докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ; складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість , доводи апеляційної скарги адвоката Клименка О.Ю. про допущення численних порушень працівниками поліції , є непереконливими та висновків судді суду першої інстанції не спростовують.

Зокрема , матеріалами справи спростовується позиція адвоката щодо відсутності підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Із долученого до протоколу відеозапису чітко вбачається , що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та ним було порушено Правила дорожнього руху , а саме: керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби , що і послугувало підставою для його зупинки працівниками поліції.

На підтвердження вказаної обставини також вказує копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Вказана постанова ОСОБА_1 не оскаржувалася.

Також , із відеозапису вбачається , що ОСОБА_1 в присутності двох свідків оголошено , що він був зупинений у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху і після спілкування з ним у нього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі , що відповідає положенням п. 12 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( Далі Інструкція ), згідно з якими у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається із цього ж відео , поліцейськими , в присутності 2 свідків оголошено ознаки наркотичного сп`яніння , які були виявлені у водія ОСОБА_1 : розширені зіниці очей, які не реагують на світло, млявість мови, блідість обличчя.

Також , із відеозапису події , чітко вбачається у водія ОСОБА_1 млявість мови.

Ці ж ознаки наркотичного сп`яніння були зафіксовані в Протоколі про адмінправопорушення та Направленні водія на огляд.

Тому доводи апеляції щодо не зазначення ознак наркотичного сп`яніння є безпідставними .

Відповідно до п. 4 Розділу 1 Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( Далі Інструкція ), ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

На переконання апеляційного суду , ознаки наркотичного сп`яніння у процесуальних документах процитовані максимально наближено до їхнього цитування в Інструкції та таке цитування будь-якого сумніву у правильності їхнього розуміння і сприйняття не викликають.

Тому доводи апеляції адвоката в цій частині є безпідставними.

Також , із відеозапису , як описано вище , апеляційним судом не встановлено жодного порушення алгоритму дій поліцейськими при оформленні протоколу щодо ОСОБА_1 , які б слугували підставою для визнання їх дій незаконним, зокрема через не направлення водія на медичний огляд.

Так, в матеріалах справи міститься Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння ( а.с. 2) з зазначенням того , що водій ОСОБА_1 відмовився від його отримання у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене , апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції , про те , що дії працівників поліції були послідовні та узгодженні, вчиненні без перевищення повноважень прав .

Не викликає у суду апеляційної інстанції сумнівів щодо дотримання вимог законодавства поліцейськими в частині відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

В протоколі зазначено , що транспортний засіб залишено на парковці станції технічного обслуговування , що спростовує доводи апеляції про те , що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Крім того на відео зафіксовано , що працівники поліції вживали заходи щодо відсторонення порушника від керування транспортним засобом , а саме : ними з`ясовувалося , чи є у ОСОБА_1 особа , якій він може передати керування транспортним засобом та попереджено останнього про те , що він відсторонений та не має права керувати транспортним засобом.

Таким чином , долучений до матеріалів справи відеозапис фіксації події , у повній мірі містить весь перебіг подій , що відбувались під час фіксації правопорушення , який має значення для правильного встановлення фактичних обставин по справі.

Доводи апеляції щодо можливої упередженості свідків у провадженні не підтверджені жодними об`єктивними доказами.

Додатково слід зазначити , що доводи апеляції адвоката , майже аналогічні наведеним в суді першої інстанції та на які було надано вичерпні відповіді з якими у повній мірі погоджується і апеляційний суд.

З огляду на викладене , апеляційний суд приходить до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею і доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Клименка О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 20 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін;

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин