ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 Справа №607/12823/21

Провадження № 3/607/5960/2021

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., при секретарі судового засідання Нюня Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №201309, громадянин ОСОБА_1 , 15 липня 2021 року о 22 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Кн. Острозького, 18, керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero», індивідуальний номерний знак «Біатлон», був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого допустив наїзд на шлагбаум. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні ушкодження із матеріальними збитками, також завдано матеріальних збитків гаражному кооперативу «Острозьке». Своїми діями він порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Крім цього, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №201293, громадянин ОСОБА_1 , будучи причетним до скоєння дорожньо-транспортної пригоди місце події залишив. Своїми діями він порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП не визнав та суду пояснив, що 15 липня 2021 року о 22 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Кн. Острозького, 18 він транспортним засобом «Mitsubishi Pajero», індивідуальний номерний знак «Біатлон» не керував.

Захисник адвокат Чапаєв Р.В. в судовому засіданні заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та просить провадження в цій справі закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свої доводи обґрунтовує тим, що в матеріалах справи немає доказів, що ОСОБА_1 15 липня 2021 року о 22 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Кн. Острозького, 18, керував автомобілем «Mitsubishi Pajero», індивідуальний номерний знак «Біатлон».

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Так, відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення якої інкримінується ОСОБА_1 , адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 1.10 ПДР України, водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

В якості доказів, на підтвердження вини ОСОБА_1 , до протоколів серії ААБ №201309, серії ААБ 201293 долучено:

- схему місця ДТП, яка сталася 15 липня 2021 року о 22 год. 33 хв. в м. Тернополі по вул.. Кн. Острозького. 18, на якій зафіксовано місце ДТП та інші відомості, щодо обставин за яких вона відбулася;

- протокол огляду транспортного засобу «Mitsubishi Pajero», індивідуальний номерний знак «Біатлон» від 16 липня 2021 року, згідно якого у вказаному автомобілі виявлено пошкодження ЛФП кришки запасного колеса, що на дверці багажника, а саме: біла подряпина, наявні подряпини по кузову транспортного засобу, сквозна корозія на задніх арках, тріщини на лобовому склі;

- пояснення ОСОБА_2 від 16 липня 2021 року, відповідно до яких 15 липня 2021 року близько 22 год. 33 хв. автомобіль «Mitsubishi Pajero», індивідуальний номерний знак «Біатлон», рухаючись заднім ходом, умисно пошкодив автомобільний шлагбаум гаражного кооперативу «Острозьке», внаслідок чого кооперативу завдано матеріальних збитків на суму 485 євро; копією протоколу загальних зборів товариства індивідуальних забудовників «Острозьке» від 30 квітня 2021 року, на яких прийнято рішення про встановлення автоматичного шлагбауму для стороннього автотранспорту за кошти членів товариства;

- пояснення ОСОБА_1 від 20 липня 2021 року, згідно яких він скористався ст.. 63 Конституції України та відмовився від дачі пояснень.

Дослідивши зазначені докази, суд встановив, що у них відсутні відомості, які в б вказували, що 15 липня 2021 року о 22 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Кн. Острозького, 18, автомобілем «Mitsubishi Pajero» керував саме ОСОБА_1 і саме він допустив порушення правил дорожнього руху, що спричинило ДТП, після якої він залишив місце пригоди.

Щодо інших доказів, які долучені до протоколів серії ААБ №201309 та серії ААБ 201293 суд зазначає наступне.

У матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_3 від 20 липня 2021 року, однак такі є не належним доказом в цій справі, оскільки не містять жодних відомостей та обставин, які підлягають доказуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а стосуються інших подій.

Також до протоколів долучено рапорти працівників поліції Древницької Л., Солтисяк А., Профецького І., Долик І., в яких вказано, що ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції про те, що 15 липня 2021 року о 22 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Кн. Острозького, 18, саме він керував автомобілем «Mitsubishi Pajero» та здійснив наїзд на шлакбаум.

Однак, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив зазначені у протоколах правопорушення, матеріали справи не містять, а рапорти працівників поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи.

Окрім цього, до протоколів про адміністративне правопорушення долучено диск, на якому знаходиться відео із камери відеоспостереження. Із переглянутого в судовому засіданні відео не можливо встановити місця, де здійснювалася відео зйомка, автомобіля, який зафіксований на цьому відео, а тим паче водія, який цим автомобілем керував. Також в матеріалах справи відсутні документи, з яких суд міг би встановити приналежність цього відео, чи обставини, за яких це відео отримали працівники поліції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи вказане, диск, на якому знаходиться відео із камери відеоспостереження, не може бути доказом у даній справі.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст. 6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122-4, 124, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складів зазначених адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. В. Делікатна