Справа №461/687/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Литви, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт НОМЕР_1 , виданий 07 червня 2016 року, посвідка на постійне проживання в Україні НОМЕР_2 , видана 21 листопада 2014 року, органом 4601,

за ч.6 ст.481 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

в с т а н о в и в :

21 січня 2021 року об 20 год. 27 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Краковець - Корчова» митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху «червоний коридор», у напрямку із України до Республіки Польща, в`їхав автобус марки «SETRA», р.н. НОМЕР_3 під керуванням гр. України ОСОБА_3 , у якому, в якості пасажира, переміщувався гр. Литви ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ). В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього, в АСМО «Інспектор» спрацювала АСАУР.

Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними ФМ «Пасажирського пункту пропуску» та ФМ «Диспетчер зони митного контролю» АСМО «Інспектор» встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 06 жовтня 2019 року близько 21 год. 19 хв. користуючись правами нерезидента та обравши смугу руху «зелений коридор» ввіз на територію України через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС в митному режимі «тимчасове ввезення до одного року» автомобіль марки «OPEL» модель «ZAFIRA» р.н. НОМЕР_4 , VIN - НОМЕР_5 (країна реєстрації - Литва). Згідно даних програмно-інформаційного комплексу «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), вказаний автомобіль з митної території України, станом на 21 січня 2021 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.

Представник Галицької митниці Держмитслужби в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в судовому засіданні пояснив, що ним дійсно було здійснено ввезення на територію України транспортного засобу. Однак, в другій половині лютого 2020 року вказаний транспортний засіб перестав працювати, тому здійснити вивезення автомобіля за межі території України у нього не було можливості. Станом на день розгляду справи його сім`я перебуває у скрутному фінансовому положенні, він у т.ч. є багатодітним батьком, тому сплатити суму штрафу, яка визначена у ч. 6 ст. 481 МК України у нього можливості немає. У зв`язку з вищевикладеним, просив суд звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю діяння, та оголосити йому усне зауваження.

Суд, заслухавши думку представника Галицької митниці Держмитслужби, особи, що притягається до адміністративної відпоівдальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частиною 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України передбачено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 6 статті 380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Частиною 7 цієї ж статті передбачено, що у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Доказів того, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у порядку визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

Одночасно, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

З огляду на наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а саме: останній перевищив строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, що підтверджується, даними, які містяться в:

-протоколі про порушення митних правил № 0108/209000/21 від 21 січня 2021 року, в якому описана фабула вчиненого правопорушення;

-митній декларації, що заповнена ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 );

-письмових поясненнях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), з яких вбачається, що останній свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає в повному обсязі;

-копії витягну з АСМО, з кого вбачається, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ввіз транспортний засіб OPEL» р.н. НОМЕР_6 територію України 06 жовтня 2019 року;

- копії витягну з АСМО, з якого вбачається, що інформація про вивезення транспортного засобу відсутня.

Відтак, винність вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України доведена повністю.

Щодо прохання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про звільнення його від відповідальності за малозначністю, яке мотивоване тим, що внаслідок введення карантину, він був позбавлений можливості здійснити вивезення транспортного засобу, та наявність в нього на утриманні п`ятеро дітей та п`ятеро внуків, що свідчить про скрутне фінансове становище, суд зазначає наступне. Неможливість вивезення транспортного засобу через карантинні заходи, не приймаються судом до уваги, оскільки ці заходи не охоплюють весь період часу на який ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перевищив встановлений законом строк. Крім того, сам ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в судовому засіданні зазначив, що троє з його дітей вже є самостійними та працевлаштовані, тому суд приходить до переконання про відсутність підстав для звільнення особи що притягається до адміністративної відповідальності за малозначністю діяння.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності на території України за порушення митних правил не притягався, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи даних про доходи порушника та можливість виконати ним покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, тобто в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) слід стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454 гривень.

Керуючись ст. ст. 458, 459, 461, 481, 486, 527, 528 МК України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «OPEL» модель «ZAFIRA» р.н. НОМЕР_4 , VIN - НОМЕР_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 454 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова