Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1063/21
Провадження № 3/935/673/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2021 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення),

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 21.04.2021 від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №002565 від 15.04.2021 водій ОСОБА_1 15.04.2021 о 13:45 години в с. Кропивня Коростишівського району по вулиці Коростишівській керував автомобілем Фольксваген Гольф S 4.3 номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху та порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, пояснив, що ввечері 14.04.2020 завіз ОСОБА_2 в с. Кропивня, повертаючись додому, автомобіль ОСОБА_1 вийшов з ладу, він залишив його в полі і повернувся в с. Кропивня до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 там вживав спиртні напої, не заперечує факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння, натомість далі пояснив, що наступного дня у нього виникла необхідність буксирувати автомобіль, який стояв з минулого вечору в полі, і вони з ОСОБА_3 пішли до автомобіля, щоб забрати собаку і чекати транспорт для буксирування. Далі ОСОБА_1 , пояснив, що у цей час проїжджав повз автомобіль працівників поліції. Останні попросили водія надати документи, що підтверджують його особу та заявили, що водій рухався на автомобілі в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердила, що 14.04.2021 у вечірній час ОСОБА_1 дійсно підвозив ОСОБА_2 в с. Кропивня до ОСОБА_3 . Повертаючись назад у водія автомобіль вийшов з технічного стану і він залишив його в полі та повернувся в с. Кропивня і попросив ОСОБА_3 дати собаку для охорони автомобіля, яку вони закрили в машині і повернулись в с. Кропивня близько 23:00 години, після чого вживали спиртні напої. На другий день після обіду, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вони прийшли по собаку, сиділи в машині і слухали музику. В той час повз проїжджала машина працівників поліції. Останні зупинились, підійшли до ОСОБА_1 , забрали телефон і водійське посвідчення, почали все фотографувати. Після цього ОСОБА_3 пішла додому.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 14.04.2021 близько 21:00 години попросила ОСОБА_1 завезти її в с. Кропивня з дітьми. Повертаючись додому у останнього в полі зламався автомобіль. ОСОБА_1 повернувся до ОСОБА_3 , щоб взяти собаку і закрити її в автомобілі. Після цього вони повернулись в с. Кропивня, де залишались до наступного дня і вживали спиртні напої.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що точної дати не пам`ятає, але йому зателефонував ОСОБА_1 в ранковий час і попросив транспортувати автомобіль останнього за допомогою буксиру в м. Коростишів. Приїхавши в с. Кропивня, ОСОБА_4 побачив автомобіль, який стояв на початку села в полі. Свідок сів за кермо автомобіля «Фольксваген Гольф» ОСОБА_1 та за допомогою автомобіля «Шкода» вони транспортували автомобіль ОСОБА_1 на станцію технічного огляду в м. Коростишів.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення та додані матеріали, переглянувши відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення, встановлено, що відеозапис від 15.04.2021 року, долучений до матеріалів справи не повний і містить лише фрагмент подій, з якого неможливо встановити чи рухався вказаний вище автомобіль, та взагалі чи керував ним ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, пояснення захисника, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення).

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення) адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735).

Згідно Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Що ж стосується доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Отже, з урахуванням наведених вище обставин, які свідчать про те, що працівниками поліції не було встановлено доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, вони не можуть служити підтвердженням того, що останній підлягав огляду на стан сп`яніння, а у разі відмови від проходження такого огляду підлягав адміністративній відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Будь-яких інших доказів, які вказували б на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у матеріалах справи немає.

Відповідно до положень частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З огляду на встановлені під час розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Приймаючи до уваги, відсутність достовірних даних про те, що ОСОБА_1 був особою, яка керувала транспортним засобом, та відповідно до вимог закону був суб`єктом адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення), у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 15.04.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення), закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя /підпис/ І. В. Щербаченко