Справа № 347/67/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Богданця Юрія Миколайовича, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює робітником в ПП «Пронет», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460978 від 08.01.2021 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«07.01.2021 року 23 год. 40 хв. в місті Косів по вул. Ірчана гр-нин ОСОБА_1 керував автомобілем марки УАЗ, н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6810, результат тесту 1,45 проміле».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину заперечив та вказав, що керував транспортним засобом, однак автомобіль зупинився, оскільки в ньому закінчився бензин. В цей час до нього підійшли працівники поліції, та висловили вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Однак відповідного приладу у них не було, тому його доставили у відділ поліції. При цьому жодних свідків при проходженні ним тесту не було. Результати тесту йому ніхто не показував, посвідчення водія у нього не вилучалось. При цьому ОСОБА_1 висловлював бажання пройти огляд у медичному закладі, оскільки алкогольних напоїв не вживав в той день, однак йому було відмовлено. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просив провадження у справі.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення наявні:

роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу;

копія постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №818531, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

письмові пояснення свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

рапорт начальника СРПП №3 Косівського ВП ГУНП лейтенанта поліції Луканя М.;

рапорт інспектора СРПП №3 Косівського ВП ГУНП ст. лейтенанта поліції Романюка В.

диск з відеофайлом з відеокамер працівників поліції.

Крім того, 16.02.2021 року до суду поступило письмове клопотання захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 про закриття справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що жодного пункту Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не порушував, транспортним засобом у стані алькогольного сп`яніння не керував. Також у клопотанні зазначається, що під час оформлення протоколу були відсутні свідки, зазначені у протоколі, а прилад «Драгер» відповідно до свідоцтва повірений до 02.10.2020 року, проте огляд було проведено 07.01.2021 року. ОСОБА_4 у клопотанні зазначає, що на відеозаписі, долученому до протоколу, не зафіксовано факту освідчення ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Крім того, вказує, що працівниками поліції при оформленні адміністративних матеріалів не дотрималися вимог Закону, що випливає з такого: не долучено довідки про наявність в ОСОБА_1 посвідчення водія, не долучено свідоцтва про повірку приладу «Драгер»; не вручено копії протоколу, не роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На підставі викладеного просив провадження у справі закрити.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав безпосередньо під час судового розгляду.

У п. 2.9 Правил дорожнього руху зазначено, що водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий; г) передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані; ґ) передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил; д) під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання); е) користуватися розпізнавальним знаком Водій з інвалідністю за відсутності у водія чи пасажира документів, що підтверджують інвалідність (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Однак у протоколі серії ДПР18 № 460978 від 08.01.2021 року не зазначено конкретного підпункту п. 2.9 Правил дорожнього руху, яке ставиться в порушення ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Постановою судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16.02.2021 року, зокрема, витребувано журнал реєстрації відвідувачів(журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених); свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 6810» заводський номер ARBN-0602, виробник Drager Safety AG & CO. KGaA, Німеччина; відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції, які причетні до складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №460978 від 08.01.2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також викликано свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та особу, яка оформляла протокол серії ДПР18 №460978 від 08.01.2021 року, начальника СРПП №3 Косівського ВП ГУНП лейтенанта поліції Луканя М. В.

Однак, станом на день розгляду справи, постанова суду не виконана.

Косівським ВП ГУНП в Івано-Франківській області не надано на вимогу суду журналу реєстрації відвідувачів (журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених), зокрема щодо встановлення факту присутності свідків при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння; свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 6810» заводський номер ARBN-0602, виробник Drager Safety AG & CO. KGaA, Німеччина; відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції, які причетні до складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №460978 від 08.01.2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, особа, яка оформляла протокол серії ДПР18 №460978 від 08.01.2021 року, начальник СРПП №3 Косівського ВП ГУНП лейтенант поліції Лукань М. В. не з`явився в судове засідання на вимогу суду. Окрім того, свідок ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений, в судові засідання не з`являвся (а.с. 53, 64), судові повістки про виклик до суду свідка ОСОБА_3 повертались на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.52, 66).

До матеріалів справи долучено диск, який містить файли відеозаписів з відеокамер працівників поліції, з яких вбачається, що об`єктом (предметом) відеофіксації був монітор, на якому транслювалися певні відеозаписи. Дані відеозаписи не супроводжуються звукозаписом, та фіксуюють лише факт зупинки транспортного запису. Однак встановити д.н.з. зупиненого транспортного засобу, особу, яка ним керувала, дату, час та місце зупинки цього т/з, та, тим паче, факт освідчення водія на стан алкогольного сп`яніння із зазначених відеозаписів неможливо.

На підставі наведеного, суд не може враховувати диск, який містить файл відеозапису з відеокамер працівників поліції, як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними вважаються докази, що містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак до протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, уповноваженою особою не було надано належних та допустимих доказів.

Суд звертає увагу й на те, що ОСОБА_1 при оформленні адміністративних матеріалів не було вручено копії протоколу та не були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в законодавчих актах України, зокрема, в КПК України, в ст. 17 якого зазначається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460978 від 08.01.2021 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю. С. Кіцула