Київський апеляційний суд
Провадження № 33/824/989/2021 Головуючий в суді першої інстанції:Гавенко О.Л.
Єдиний унікальний № 357/9180/20 Доповідач: Гладій С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О. на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 08 вересня 2020 року о 00 годин 15 хвилин по вул. Ярослава Мудрого в м. Біла Церква, керував моторолером «Honda DIO 27», без д.н.з. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в Білоцерківській міській лікарні № 4 у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога. Результат огляду позитивний - 0,54‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат Кузьмін Є.О. в апеляційній скарзі просить постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає, що ОСОБА_1 за досліджуваних подій, зупинений працівниками поліції без наявності причин для зупинки. А оскільки ОСОБА_1 . Правила дорожнього руху не порушував, і в матеріалах справи відсутні будь-які докази його провини, то всі послідуючи докази інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на переконання апелянта, є неналежними та недопустимими.

Апелянт також вважає, що працівниками поліції була порушена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на місці за допомогою технічних засобів, а одразу відвезли його до медичного закладу, чим порушили його права.

Вказує сторона захисту в апеляційній скарзі і на те, що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, на якому обладнанні проводились лабораторні дослідження та чи проводились вони взагалі; не наданий сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, відсутній акт огляду ОСОБА_1 , а також підтвердження проходження лікарем тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства.

Крім того, адвокат Кузьмін Є.О. просить звернути увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який вступив в дію 01 липня 2020 року, внесено зміни до КУпАП і статтю 130 та цим Законом скасовано адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення мають зворотню силу, тобто поширюються і на правовідносини, вчинені до видання цих законів.

Учасники провадження про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином, будь-яких клопотань/заяв про неможливість прибуття до суду не направляли, з огляду на що відсутні перешкоди для апеляційного перегляду зазначеної справи.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення працівника поліції Чепіль Д.О., перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, слід прийти до наступного висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 313089 від 08 вересня 2020 року, в означений день, о 01 годин 25 хвилин по вул. Ярослава Мудрого в м. Біла Церква, керував моторолером «Honda DIO 27», без д.н.з. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в Білоцерківській міській лікарні № 4 у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога. Результат огляду позитивний - 0,54‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

ОСОБА_1 були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Даний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським взводу № 1 роти № 1 БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП сержантом поліції Чепіль Д.О., дії якого ОСОБА_1 не оскаржені, як і не містять таких даних матеріали справи.

За наслідками проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, дані про який було внесено до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будь - яких зауважень не вислював, а крім того в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» власноручно зазначив - погоджуюсь (а.с. 1).

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, в т.ч. і щодо незаконної його зупинки - є безпідставними, оскільки спростовуються відеозаписом досліджуваних подій.

Так, відповідно до переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 08 вересня 2020 року в нічний час доби зупинений за керування моторолером без державного номерного знака, за що працівниками поліції на місці винесена постанова за порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП.

При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 у працівників поліції виникла підозра щодо перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці чи в медичному закладі, на що останній в присутності двох свідків погодився пройти таке освідування в медичному закладі. В Білоцерківській міській лікарні № 4 ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та застережень пройшов тест, результат якого виявися - 0,54 ‰, з чим останній погодився і зазначив, що вживав спиртні напої, а саме один літр пива годину тому назад, в стані сп`яніння сів за кермо моторолера і йому відомі правові наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то і вони на увагу не заслуговують та спростовуються, крім дослідженого відеозапису за участі ОСОБА_1 , так і поясненнями поліцейського взводу № 1 роти № 1 БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП сержанта поліції Чепіль Д.О., який пояснив, що в місці, де був зупинений ОСОБА_1 , відбувалось оформлення матеріалів за наслідками дорожньо-транспортної пригоди і рух транспортних засобів був дещо обмежений. ОСОБА_1 привернув увагу працівників поліції, оскільки керував моторолером без номерного знака. При спілкуванні з водієм у нього виявили ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим запропоновано пройти освідування чи на місці зупинки, чи в медичному закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 , підтверджуючи перебування в стані алкогольного сп`яніння, погодився пройти огляд у лікаря-нарколога, а тому був доставлений до Білоцерківської міської лікарні № 4. Штатним лікарем даного медичного закладу ОСОБА_1 був оглянутий і результат освідування виявився позитивний - 0,54‰.

Таким чином, як в даному випадку, коли особа ( ОСОБА_1 ) самостійно виявив бажання на проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння саме в медичному закладі, доводи сторони захисту щодо порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП - є неспроможними.

Щодо відсутності в матеріалах справи документів, які б підтверджували, на якому обладнанні проводились лабораторні дослідження, сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, акту огляду ОСОБА_1 , а також підтвердження проходження лікарем тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства, то і вони не є беззастережними, оскільки судом першої інстанції були досліджені всі докази у провадженні, в їх сукупності, за результатом яких суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Що стосується доводів, викладених в частині закриття провадження у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, то слід зазначити наступне.

Згідно з ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як наголошується у п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У цьому пункті йдеться мова про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Однак, у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, була не скасована, а, навпаки, посилена.

До того ж, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набрав чинності 03 липня 2020 року, виключено підпункти, у відповідності з якими стаття 130 КУпАП викладалася в редакції, яка не передбачала адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за вказані раніше дії, а натомість Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 2861, яка встановлювала кримінальну відповідальність за ці дії.

З огляду на те, що дія статті 130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, є ультраактивною, тобто поширюється на нереалізовані або не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, та, з урахуванням того, що на час апеляційного розгляду стаття 130 КУпАП знову діє в попередній редакції, за якою стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі, передбачені п. 6 ст. 247 КУпАП, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі - відсутні.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

Накладене на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційна скарга захисника Кузьміна Є.О. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік- залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О.- без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій