Справа № 676/16/21
Номер провадження 3/676/142/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Воєвідко Я.І., за участю секретаря судового засідання Марчук К.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Білосевича С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницької області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в с. Левада Городоцького району, Хмельницької області, зареєстрованого, жителя по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

До Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницької області, надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №346372 від 02 січня 2021 року відносно ОСОБА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Судом відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №346372 від 02 січня 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 близько 10 год. 02 січня 2021 року будучи госпіталізованою особою на обсервацію до інфекційного відділення КНП «Кам`янець-Подільська міська лікаря» по вул. Матросова, 17 в м. Кам`янець-Подільський, у зв`язку із підозрою на COVID-19 від 30 грудня 2020 року та підписавши інформовану добровільну згоду пацієнта на проведення лікування самовільно залишив місце обсервації та був виявлений по вул. Князів Коріатовичів, 50 в м. Кам`янець-Подільський поблизу магазину «Злагода», чим порушив вимоги п.п.3 п.2 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що звернувся 31 грудня 2020 року до сімейного лікаря за консультацією через погане самопочуття, лікар дала направлення на флюорографію, внаслідок якого встановлено діагноз «Двобічна пневмонія». Тест від 31 грудня 2020 року на COVID-19 показав негативний результат, 22 січня 2021 року повторний тест також показав негативний результат. Покинув приміщення лікарні, оскільки його хворого на пневмонію поклали в одну палату разом із хворими на корона вірус. Крім того, зазначив, що його дружина, яка постійно контактувала з ним, доглядала за ним не захворіла на вказану хворобу. Тому, вину не визнає та просить закрити провадження по справі через відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП в його діях.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Білосевич С.А., зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь які докази того, що ОСОБА_1 хворий на COVID-19, а з довідок та інших матеріалів справи вбачається, що останній хворів на «Двобічну пневмонію», тому просить закрити провадження по справі через відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Суд, взявши до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пояснення адвоката Білосевича С.А., дослідивши протокол та матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.44-3 КУпАП, оцінивши наявні в адміністративній справі докази, прийшов до висновку, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, не здобув підстав доведення вини у вчиненні адміністративного правопорушення останнім за ч. 1 ст.44-3 КУпАП та вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, з наступних підстав.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co V-2», визначено перелік осіб, які потребують самоізоляції, серед яких, зокрема, особи, що дали згоду на самоізоляцію.

Пунктом 8 вказаної Постанови визначено, що за погодженням з лікуючим лікарем або працівниками державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю особа, яка потребує самоізоляції, вносить до системи інформацію, передбачену підпунктами 1-8 пункту 11 цієї постанови, самостійно через мобільний додаток.

Пунктом 9 вказаної Постанови передбачено, що лікуючий лікар визначає на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я строк самоізоляції хворого на COVID-19 або особи з підозрою на інфікування COVID-19.

Відповідно до вказаного пункту строк самоізоляції становить 14 днів для осіб, які:

мали контакт із хворим на COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування, з моменту контакту із хворим;

здійснили перетин державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них і перебувають на самоізоляції з використанням системи через мобільний додаток, з моменту перетину державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них.

Пунктом 12 вказаної Постанови передбачено, що лікуючий лікар вносить до системи інформацію про пацієнтів, у яких підтверджено випадок COVID-19 та які не потребують госпіталізації, а також формує перелік контактних осіб за інформацією, наданою хворими.

Пунктом 13 вказаної Постанови передбачено, що працівники державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю в процесі проведення епідеміологічного розслідування верифікують перелік контактних осіб та доповнюють інформацію про осіб, які потребують самоізоляції, з урахуванням розвитку COVID-19, встановлюють зобов`язання щодо самоізоляції таких осіб.

Відповідно до вимог пункту 14 вказаної Постанови особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими разом проживають.

Водночас матеріали справи не містять взагалі жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 входить до переліку осіб, що потребує самоізоляції. Також відсутні відомості про те, хто призначив зобов`язання щодо самоізоляції, строк такої самоізоляції.

Крім того, до протоколу додано Інформацію добровільної згоди пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення від 30 грудня 2020 року, підписану ОСОБА_1 , проте у вказаній згоді жодним словом не йдеться про самоізоляцію особи чи обсервацію.

До протоколу не додано жодних документів, які б давали суду можливість перевірити, викладене у протоколі щодо встановлення самоізоляції ОСОБА_1 , згідно якого останній начебто взяв на себе зобов`язання пройти самоізоляцію, тобто утримуватись від контакту з іншими особами для зменшення ризику інфікування.

Суду не надано жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_1 , умисно порушив правила карантину (самоізоляції), перебував у місцях скупчення людей без засобів захисту чи контактував з іншими особами тощо. Крім того, відсутні будь які докази того, що ОСОБА_1 хворів на COVID-19, натомість наявні докази, що останній хворів на «Двобічну пневмонію». При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 , не зазначено де саме і з ким саме контактував останній.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому необхідно зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості, при цьому в ст. 62 Конституції України унормовано, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше яке на підставах і в порядку, встановлених законом; розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.44-3, ст.247, КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 за ч. 1 ст.44-3 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

Я.І. Воєвідко