КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/968/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Отвіновський П.Л.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Нагорного Анатолія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

за участю захисника Нагорного А.А.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови, 02 грудня 2018 року о 12 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тойота» з номерним знаком НОМЕР_1 в м. Києві на перехресті вул. Кирилівська, 111/2 та вул. Петропавлівська, при здійсненні повороту ліворуч не надала дорогу пішоходу ОСОБА_2 , яка переходила проїзну частину з дитячим візком, внаслідок чого здійснила наїзд на дитячий візок, що призвело до пошкодження транспортного засобу та іншого майна, а саме: дитячого візка, завдавши матеріальних збитків, чим порушила п. 16.2 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Нагорний А.А. просить скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2020 року та закрити провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що не погоджується із постановою суду першої інстанції, вважає її необґрунтованою та винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального законодавства.

Окрім того, в своїй апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що суд не в повній мірі з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, тому, на думку апелянта, рішення суду в частині визнання ОСОБА_1 винної у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Захисник зазначає, що наведені в постанові висновки суду не ґрунтуються на дійсних обставинах справи.

Не оспорюючи факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, захисник зазначає, що на світлофорі до автомобіля, яким керувала ОСОБА_1 підбіг раніше невідомий їй чоловік, почав завдавати по автомобілю удари, відбив ліве дзеркало, почав завдавати удари ОСОБА_1 та вигукувати, що остання збила дитину, внаслідок чого завдав їй тілесних ушкоджень, що підтверджується заявою ОСОБА_1 , на підставі якої було відкрито кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Апелянт звертає увагу і на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги той факт, що під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, інспекторами патрульної поліції не були відібрані пояснення очевидців, яких було достатньо, а працівники поліції обмежились пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (власника дитячого візка) та свідка ОСОБА_4 , який є знайомим останнього. Окрім того, судом не досліджено показання свідка ОСОБА_4 де зазначається, що ОСОБА_1 рухалась на зелений сигнал світлофору.

Як зазначає апелянт, ОСОБА_1 неодноразового в своїх поясненнях наголошувала на тому, що при здійснені повороту направо, пішохідний перехід був вільний, удару в правий бік автомобіля не було, тому вона продовжила рух до світлофора, де її і наздогнав ОСОБА_3 .

На відео та фотозйомці, яка здійснена одразу після події, чітко зафіксовано, що транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 та дитячий візочок жодним чином не пошкоджені.

Апелянт звертає увагу і на те, що при винесені рішення суд першої інстанції послався на схему ДТП, на зворотній стороні якої зафіксовані пошкодження автомобіля «Тойота» після наїзду на дитячий візок, натомість, як вбачається з матеріалів справи, на зворотній стороні схеми ДТП у графі "Перелік видимих зовнішніх пошкоджень транспортного засобу отриманих внаслідок ДТП" відсутня будь яка інформація, як і відсутня в матеріалах справи будь яка інформація щодо характеру пошкодження дитячого візка.

Відтак, як вважає апелянт, в матеріалах справи не міститься жодного доказу в підтвердження події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисника Нагорного А.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За приписами ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи по адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні.

На думку апеляційного суду, розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд у відповідності до положень ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини справи та дійшов вірного висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду містить посилання на докази, якими суд обґрунтовував своє рішення, їх оцінку, а також мотиви прийнятого рішення.

Для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, суду необхідно було встановити: чи дійсно її дії не відповідали п. 16.2 ПДР України, як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 343470 від 02 грудня 2018 року, а саме: на регульованому перехресті повертаючи праворуч не надала дорогу пішоходу ОСОБА_2 , яка переходила дорогу з дитячим візком в якому знаходилась дитина ОСОБА_5 , в результаті чого здійснила наїзд на візок, що призвело до пошкодження транспортного засобу та пошкодження майна пішохода, а саме дитячого візка.

Так із схеми місця ДТП вбачається, що автомобіль «Toyota» з номерним знаком НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода на перехресті вулиці Кирилівська та Вулиці Петропавлівська, при цьому автомобіль «Toyota» з номерним знаком НОМЕР_1 зупинився на наступному світлофорі. Також вбачається, що автомобіль «Toyota» з номерним знаком НОМЕР_1 отримав пошкодження лакофарбового покриття на передній правій двері.

Також як вбачається із пояснень ОСОБА_3 02 грудня 2018 року приблизно о 12 год. 20 хв. він зі своєю дружиною та малолітнім сином на пішохідному переході на зелений сигнал світлофора переходили вул. Петропавлівську в цей час автомобіль «Toyota» з номерним знаком НОМЕР_1 збив коляску в якій перебував його син, після чого автомобіль продовжив їхати далі до наступного світлофора.

Такі пояснення ОСОБА_3 співпадають із наявною в схемі місця ДТП інформацією, а також з поясненнями свідка ОСОБА_4 , відповідно до яких останній бачив як автомобіль «Toyota» з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням особи жіночої статі, повертаючи праворуч на зелений сигнал світлофора здійснив наїзд на дитячий візок, який від удару перекинувся в результаті чого дитина опинилась на проїзній частині. Після чого автомобіль проїхав далі до наступного світлофору.

В той же час, пояснення ОСОБА_1 не узгоджуються із іншими наявними в матеріалах справи доказами, відтак суд вірно не взяв їх до уваги, як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи апелянта про упередженість свідка ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що він є знайомим ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки доказів на підтвердження упередженості свідка ОСОБА_4 стороною захисту надано не було, відтак такі твердження апелянта є припущенням.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, досліджених судом давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Нагорного А.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун