Справа № 595/223/21
Провадження № 3/595/165/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2021 року о 18 год. 15 хв. ОСОБА_1 в с. Русилів Бучацького району Тернопільської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, де за результатом тестування на пристрої Алконт 01 СУ в Бучацькій ЦРЛ становив 1,9 проміле, чим порушив вимоги п.2.9.(а) Правил дорожнього руху України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він 02 лютого 2021 року о 18 год. 15 хв. в с. Русилів Бучацького району не керував транспортним засобом ВАЗ 2107. Він їхав у вказаному автомобілі як пасажир, оскільки перед тим вживав спиртні напої, а тому водієм був його приятель ОСОБА_2 . Коли ОСОБА_2 зупинив автомобіль та пішов у справах, ОСОБА_1 пересів за кермо автомобіля, так як ручник в автомобілі не працював. Згодом під`їхали працівники поліції. Автомобілем в стані алкогольного сп`яніння він не керував, сидів на сидінні водія лише в нерухомому автомобілі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 02 лютого 2021 року, приблизно о 18 год. він на прохання ОСОБА_1 керував його автомобілем ВАЗ 2107. В с. Русилів Бучацького району зупинився та попросив ОСОБА_1 пересісти на водійське місце, оскільки ручник в автомобілі не працював, а сам пішов у справах.

Присутній в судовому засіданні капітан поліції ОСОБА_3 пояснив, що він є інспектором СРПП відділення поліції № 2 (м. Бучач). 02 лютого 2021 року ОСОБА_3 перебував у складі патрульного наряду, ним було зупинено транспортний засіб марки ВАЗ 2107, водій якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Факт руху автомобіля, зупинки та складення адміністративного протоколу супроводжувався відеофіксацією.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , пояснення інспектора поліції Боднара В.В., вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_1 під час розгляду справи не здобуто, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В силу ст. 1 КУпАП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому ч. 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також, згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, в т. ч. й заст. 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст. ст.251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Крім того, ст. ст. 260, 265-1 та 266 КУпАП (глава 20 Заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення) передбачено імперативний обов`язок співробітників поліції тимчасово вилучати посвідчення водія, оскільки ст. 130 КУпАП передбачає накладення стягнення у вигляді позбавлення права керуванням транспортним засобом, та відстороняти від керування транспортними засобами осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з наступним оглядом особи на стан сп`яніння.

Поряд з цим, за вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП встановлення поліцейським ознак сп`яніння в особи, що керує транспортним засобом є правовою підставою для огляду на стан сп`яніння та/або направлення такої особи для огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Тобто з системного аналізу ст. ст. 260, 265-1 та 266 КУпАП слідує, що в разі складання відповідного адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП стосовно певного водія, відносно останнього повинні одночасно бути застосовані наступні заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення: вилучення посвідчення водія; відсторонення від керування транспортними засобом; огляд на стан сп`яніння.

У порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП у протоколі не вказано і до протоколу не долучено жодного документу, який підтверджував факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який було оглянуто під час розгляду справи. На даному відеозаписі зафіксовано два епізоди: перший - рух автомобіля та його зупинка в темну пору доби, марки, моделі, номерних знаків автомобіля, а також хто саме керує машиною встановити неможливо; другий факт проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в приміщенні лікарні у присутності свідків.

Суд не приймає до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння КНП «Бучацької ЦРЛ» від 02 лютого 2020 року, долучений до матеріалів справи, оскільки матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 02 лютого 2021 року керував транспортним засобом ВАЗ 2107.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), Карелін проти Росії (заява № 926/08 рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд визнає порушенням ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод самостійну зміну судом фактичних обставин справи, викладених у протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, посилаючись на необхідність дотримання принципу змагальності судового процесу та неможливість перебирання на себе судом функції обвинувачення, оскільки за суворістю заходу адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, Європейський суд прирівнює вказану категорію справ до кримінального правопорушення.

Інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 245, 247 п.1, 252, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. І. Созанська