Справа №766/2060/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Шевченко О.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення,

передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Тарасівка Скадовського району Херсонської області, громадянина України, РНОКПП згідно довідки «ДП «ІСС» не встановлено, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № ОСОБА_1 05.02.2021 року о 16:00 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , яке полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погрозам фізичною розправою. Штовхнув останню. Своїми діями вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечував проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, дав показання, про те що 05.02.2021 року о 16:00 годині був вдома за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , під впливом певних обставин відбулась сварка зі співмешканкою ОСОБА_3 , це був одиничний випадок.

Потерпіла ОСОБА_2 , в судовому засіданні дала показання, про те, що 05.02.2021 року о 16:00 годині у неї виникла сварка з її співмешканцем ОСОБА_4 . В обох були емоції, з якими вони не змогли впоратись, внаслідок чого сильно посварились, треба було заспокоїтись та витримати паузу, а не викликати поліцію. Це був перший випадок, наразі конфлікт вичерпаний.

Окрім показів потерпілої, вина ОСОБА_1 обгрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №585311 від 05.02.2021 р., в якому викладено обставини вчиненого адміністративного правопорушення;

- протоколом про прийняття заяви та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 05.02.2021 року в яких зазначено, що 05.02.2021 року о 16:00 годині в неї виникла сварка з її співмешканцем ОСОБА_1 , який перебув в алкогольному сп`янінні та ображав нецензурною лайкою її з донькою ОСОБА_5 , погрожуючи фізичною розправою в присутності доньки. Після чого штовхнув її, від чого вона впала на підлогу та вдарилась. Від проходження СМЕ відмовилась.

-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 05.02.2021 р., проведеної відносно ОСОБА_1 .

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Спеціальним Законом, який визначає відповідні поняття, що застосовано у ст. 173-2 КУпАП, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. № 2229-VIII (далі Закон), відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 якого домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Державна політика у сфері запобігання та протидії домашньому насильству спрямована на забезпечення комплексного інтегрованого підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам та утвердження ненасильницького характеру приватних стосунків (ч. 1 ст. 5 Закону).

Враховуючи зміст дослідженого протоколу та показання сторін, вбачається, що протиправні дії ОСОБА_1 були обумовлені раптово виниклим конфліктом, а тому підстав вважати, що його дії місять ознаки домашнього насильства немає.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяЛ. В. Валігурська