Справа №490/2533/21
Провадження № 33/812/270/21
Категорія: статті 122-4, 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 липня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Белоруковою І.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ткачук Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ткачук Ганни Миколаївни на постанову, яку ухвалив Центральний районний суд міста Миколаєва під головуванням судді Скрипченко С.М., у приміщенні цього суду 06 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.,

установив:

Відповідно до складених 29 березня 2021 року протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ № 110284 та серії ААБ № 110285, які були направлені для розгляду до Центрального районного суду м. Миколаєва, 27 березня 2021 року о 08 год. 19 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Crafter», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в м. Миколаєві по проспекту Героїв України в районі буд. 13 «З», був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці свого руху та при зміні напрямку руху допустив наїзд на припаркований транспортний засіб BMW X3, номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив вимоги пунктів 2.3.б, 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Після цього, порушуючи вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 залишив місце ДТП.

Згідно вказаних протоколів про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтями 122-4 та 124 КУпАП.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2021 р. адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП під номером справи 490/2533/21 (н/п 3/490/1633/2021) та ст. 122-4 КУпАП під номером справи 490/2535 (н/п 3/490/1634/2021), об`єднані в одне провадження, якому присвоєний номер 490/2533/21 (н/п 3/490/1633/2021).

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2021 р. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави.

Не погоджуючись з постановою суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ткачук Г.М. подали апеляційну скаргу, в якій просять постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив всі обставини справи та дійшов хибних висновків щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень.

Так, на думку апелянтів, суд безпідставно послався як на доказ вини ОСОБА_1 на відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, оскільки сама подія сталася 27 березня 2021 року, а протокол було складено 29 березня 2021 року. До того ж навіть якщо й є такий відеозапис, то він не може бути доказом того, що саме ОСОБА_1 пошкодив транспортний засіб. Такий відеозапис може лише відображати фіксацію розташування транспортного засобу BMW X3 та фіксацію пошкоджень, що не може свідчити про те, що саме водій ОСОБА_1 причетний до даного правопорушення.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що транспортний засіб BMW X3 був припаркований в районі будинку 13 «З» на проїжджій частині прибудинкової території з вечора 26 березня 2021 року, пошкодження були виявлені близько 11 години наступного дня, повз даний транспортний засіб протягом цього часу проїздили різні транспортні засоби, сигналізація на пошкодження транспортного засобу не спрацьовувала, тому, склавши протокол відносно ОСОБА_1 , поліцейські дійшли хибного висновку, що пошкодження мало місце в період часу з вечора 26 березня 2021 року до 10 години 27 березня 2021 року, тоді, ймовірно, таке сталося до моменту паркування.

Апелянти вважають, що пред`явлений ОСОБА_1 при складанні протоколу як доказ його вини фрагмент відеозапису з прибудинкової камери спостереження не може розцінюватись як такий, тому що підтверджує лише присутність 27 березня 2021 року о 8.19 год. водія ОСОБА_1 в районі будинку 133 по пр. Героїв України в м. Миколаєві, однак моменту зіткнення/пошкодження автомобілю на відеозапису не має. ОСОБА_1 стверджує, що під час руху заднім ходом, відстань між його автомобілем та транспортним засобом BMW X3 становила близько 0,5 м, жодного зіткнення між транспортними засобами не було. До того ж власницею транспортного засобу було пред`явлено лише фрагмент відеозапису відносно руху автомобілів за період часу з вечора 26 березня до 10 години 27 березня.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції порушив принципи адміністративного судочинства змагальність сторін, диспозитивність, не вжив усіх передбачених законом заходів, необхідних для з`ясування обставин справи, тоді як ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зазначав про наявність свідка ОСОБА_2 , який перебував разом з ним в транспортному засобі, однак ця особа допитана не була. Також суд не звернув уваги на те, що колір транспортного засобу BMW X3 чорний, а колір транспортного засобу Volkswagen Crafter білий, тому внаслідок зіткнення та пошкодження на останньому транспортному засобі повинні бути сліди механічних пошкоджень з елементами фарби, а біла фарба на пошкодженому автомобілі відсутня. Поліцейські ж жодним чином не зафіксували, яке саме пошкодження мало місце, чи малися нашарування фарби в місці пошкодження, а також чи була фарба на місці події. Також не було враховано, що пошкодження його транспортного засобу в місці ймовірного зіткнення відсутні.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, то апелянти вказують, що оскільки ОСОБА_1 не скоював ДТП, то відповідно й не залишав місце події, а тому невірним є посилання на вчинення зазначеного правопорушення.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ткачук Г.М., які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності, й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Вимоги вказаних правових норм не були в повній мірі дотримані суддею суду першої інстанції.

Так, ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, що підтверджується, наявними у справі доказами.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуюче наступне.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз положень ст. 124 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Аналіз наведених норм закону, зокрема, положень статей 280, 251 КУпАП дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, згідно із протоколами від 29 березня 2021 року про адміністративні правопорушення серії ААБ № 110284 та серії ААБ № 110285 ОСОБА_1 інкримінується порушення пунктів 2.3.б, 10.1, 10.9 та 2.10 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила), оскільки 27 березня 2021 року о 08 год. 19 хв. він, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Crafter», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в м. Миколаєві по проспекту Героїв України в районі буд. 13 З, був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці свого руху та при зміні напрямку руху допустив наїзд на припаркований транспортний засіб BMW X3, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим було завдано матеріальних збитків, а після цього, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно вказаних протоколів про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтями 124 та 122-4 КУпАП.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення учасником дорожнього руху Правил було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, за диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення є настання реальних наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна, що знаходяться у причинному зв`язку з порушенням правил дорожнього руху особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд вважав доведеним вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, що підтверджено наявними у справі доказами, як то протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ № 110284 та серії ААБ № 110285, схемою дорожньотранспортної пригоди, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , відеозаписом з нагрудної камери патрульного.

Не погодившись з таким, водій ОСОБА_1 в апеляційній скарзі наполягає на тому, що дорожньо-транспортну пригоду за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 29 березня 2021 року, а саме наїзд на транспортний засіб BMW X3 не вчиняв. Аналогічні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладені ним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 110284 та у поясненнях працівнику поліції.

Такі доводи апелянта не суперечать матеріалам адміністративної справи, перегляд якої здійснюється в апеляційному порядку.

Так, у схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 110284, зображено розташування транспортного засобу BMW X3, номерний знак НОМЕР_2 , на місці події, зазначено місце зіткнення з прив`язкою до об`єктів інфраструктури, а також виявлені у цього транспортного засоба ушкодження: пошкодження заднього бампера лакофарбового покриття та вм`ятина.

Суд першої інстанції також послався як на доказ провини ОСОБА_1 на відеозапис з нагрудної камери патрульного, тоді як до протоколу про адміністративне правопорушення такий доказ не долучався і в матеріалах адміністративної справи відсутній.

Між тим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 110284 долучений диск DVD-R, на якому міститься запис з камери відеонагляду за 27 березня 2021 року.

На цьому запису видно, що близько 8 год 19 хв. транспортний засіб «Volkswagen Crafter», номерний знак НОМЕР_1 , факт керування яким не заперечує ОСОБА_1 , рухався по прибудинковій території в м. Миколаєві в районі будинку № 13 «З» по проспекту Героїв України заднім ходом, пропускаючи інший автомобіль. Під час цього маневру транспортний засіб наблизився задньою лівою частиною до автомобілю BMW X3, номерний знак НОМЕР_2 , який стоїть, порівнявся з ним, перекриваючи цей автомобіль для огляду, та теж зупинився, пропускаючи для виїзду інший транспортний засіб, після чого продовжує рух уперед.

Із наданого відеозапису неможливо достеменно, з упевненістю зробити висновок, що відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів, яке призвело до пошкодження автомобіля потерпілої ОСОБА_3 .

Згідно наявних у справі матеріалів, огляд транспортного засобу «Volkswagen Crafter», номерний знак НОМЕР_1 , на предмет виявлення пошкоджень, які могли виникнути за обставини ДТП, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не проводився. З наданих в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 фотознімків транспортного засобу «Volkswagen Crafter», номерний знак НОМЕР_1 , вбачається, що на останньому не видно слідів пошкоджень

Очевидці дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27 березня 2021 року, відсутні.

Тобто ані будь-який доказ, який є у справі окремо, а ні наявні в адміністративній справі докази в їх сукупності не свідчать про те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , здійснив наїзд на транспортний засіб BMW X3, номерний знак НОМЕР_2 .

Ці докази у сукупності судом першої інстанції належним чином не досліджені та не оцінені, в тому числі у відповідності до визначення стандарту доказування «поза розумним сумнівом» по аналогії з доказуванням вини в порядку кримінального судочинства.

Між тим, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надав орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у справі щодо порушення ним вимог пунктів 2.3б, 10.1, 10.9 Правил і як наслідок - зіткнення з автомобілем потерпілої не доведена поза розумним сумнівом, оскільки відсутні беззаперечні, належні та допустимі докази як на підтримку такої версії, так і на спростування заперечень своєї вини ОСОБА_1 (зокрема, автомобіль, яким він керував, після події ДТП працівниками поліції на предмет виявлення слідів характерних ушкоджень не оглядався, відсутні також відомості щодо дослідження працівниками поліції матеріалів з камери відеоспостереження за весь час перебування автомобілю BMW X3, номерний знак НОМЕР_2 , на стоянці з вечора 26 березня по 11 год 27 березня 2021 року).

Тобто версія події, яка викладена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, особами, які уповноважені на його складання, не доведена за допомогою належних та допустимих доказів перед судом поза будь-яким розумним сумнівом.

Цим обставинам судом першої інстанції надана невірна оцінка, що призвело до неправильного притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.3б, 10.1, 10.9 Правил та, як наслідок, вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП через неможливість встановити за наданими матеріалами справи про адміністративне правопорушення наявність причинно-наслідкового зв`язку між його діями та настанням наслідків у вигляді дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженням транспортного засобу BMW X3, номерний знак НОМЕР_2 , провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Враховуючи викладене також підлягає закриттю з аналогічних підстав адміністративна справа в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ст. 122-4 КУпАП, оскільки у зв`язку із недоведеністю причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 110284, останній не допустив порушення вимог пункту 2.10 «а» Правил, а отже і не вчиняв правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 122-4 КУпАП.

Тому прийнята суддею суду першої інстанції постанова підлягає скасуванню, про що просить апелянт, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Ткачук Ганни Миколаївни задовольнити.

Постанову, яку ухвалив Центральний районний суд міста Миколаєва під головуванням судді Скрипченко С.М., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М.Базовкіна