Номер провадження: 33/813/368/21
Номер справи місцевого суду: 946/204/21
Головуючий у першій інстанції Барнусус О.О.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2021 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП

установив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та відповідно до ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, оголосивши їй усне зауваження.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 23.02.2021 ОСОБА_1 через канцелярію суду 1-ої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови, просить її скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Окрім цього, до апеляційної скарги ОСОБА_1 додала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови суду як пропущеного із поважних причин, зокрема, у зв`язку із тим, що копія постанови була нею отримана 29.01.2021, вона не має юридичної освіти та не знає особливостей законодавства, тому вимушена була звернутись до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

В судове засідання апеляційного суду ні ОСОБА_1 , ні її захисник не з`явились, не зважаючи на своєчасне та належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомили та жодних клопотань до суду не подавали.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання, апеляційний суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КПК України, вважає за можливе розгляд клопотання здійснити за відсутності учасників провадження.

Проаналізувавши доводи клопотання та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Право на доступ до суду апеляційної інстанції для оскарження судового рішення є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду 1-ої інстанції.

Разом із тим, відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При розгляді зазначеної справи у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В рішенні ЄСПЛ від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні ЄСПЛ зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі аналізу матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто була присутньою під час розгляду справи 22.01.2021 та проголошення вступної та резолютивної частини постанови, надала суду пояснення щодо суті правопорушення, про що зазначено у мотивувальній частині судового рішення (а.с. 21-22, 23, 25).

При цьому, ОСОБА_1 отримала копію вступної та резолютивної частини оскаржуваної постанови суду в день її прийняття, 22.01.2021, що підтверджується її власноручною розпискою (а.с. 24).

Під час проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваної постанови суддею було роз`яснено порядок її оскарження, зокрема, було зазначено, що постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з її винесення (а.с. 23), що свідчить про те, що ОСОБА_1 була достеменно обізнана щодо строків оскарження постанови.

Копію повного тексту постанови суду ОСОБА_1 , як вона сама про це зазначає в клопотанні про поновлення строку, отримала 29.01.2021, при ознайомленні з матеріалами справи (а.с. 28).

Водночас, знаючи про існування стосовно неї оскаржуваної постанови суду ще під час її прийняття 22.01.2021 та вочевидь будучи обізнаної щодо строків її апеляційного оскарження, ОСОБА_1 звернулась до Ізмаїльського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із заявою про надання їй безоплатної вторинної правової допомоги лише 05.02.2021 (а.с. 36), тобто уже з пропуском встановленого законом 10-денного строку на оскарження, та 12.02.2021 наказом директору вказаного центру ОСОБА_2 було уповноважено головного спеціаліста відділу правопросвітництва та надання безоплатної правової допомоги Дізанова М.Г. на надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме складання апеляційної скарги на постанову Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 22.02.2021 у справі №946/804/21 (а.с. 35).

Натомість, апеляційна скарга була подана ОСОБА_1 лише 23.02.2021, тобто зі значним пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП 10-денного строку на її подання.

Посилання ОСОБА_1 як на єдину підставу пропуску строку на апеляційне оскарження на те, що вона не має фахової юридичної освіти та не обізнана з нормами законодавства не можуть бути визнані поважними причинами пропуску такого строку, оскільки в останньої було достатньо часу з моменту прийняття постанови на звернення за правовою допомогою та подання апеляційної скарги, проте вона зазначеною можливістю не скористалась.

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_1 в своєму клопотанні не зазначила та апеляційному суду не повідомила..

За встановлених обставин апеляційний суд доходить висновку про те, що ОСОБА_1 не було наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 22.01.2021, тому підстав для поновлення строку на подачу апеляційної скарги немає та апеляційна скарга разом із доданими матеріалами підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.ст. 7, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ізмаїльської міськрайсуду Одеської обл. від 22.01.2021 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП відмовити.

Апеляційну скаргу разом із доданими матеріалами повернути апелянту ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца