Провадження № 33/824/456/2021 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Намчука В.М., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрите у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 10 вересня 2020 року, о 08 годині 45 хвилин, рухаючись з м. Києва в напрямку м. Житомир на 16 км по Брест-Литовському шосе, в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Peugeout Partner», номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 12.1 та п. 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював поворот попереду, у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 вказано на необґрунтованість висновків судді місцевого суду про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній причинний зв`язок із наслідками у виді зіткнення транспортних засобів. Вважав, що зібрані матеріали обґрунтовано доводять порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.12.1 та п.13.1 ПДР України, які і призвели до наслідків у виді зіткнення транспортних засобів. На думку апелянта є безпідставними і висновки судді суду першої інстанції про раптову зміну напрямку руху автомобіля «Mitsubishi Outlander», які були зроблені лише на підставі пояснень ОСОБА_1 , які суперечать поясненням водія цього автомобіля ОСОБА_2 . Окрім цього, апелянт звернув увагу на те, що Солом`янський районний суд міста Києва не був уповноважений розглядати дану справу, оскільки за правилами ст.276 КУпАП справа підлягала розгляду за місцем вчинення адміністративного правопорушення, тобто у Святошинському районному суді міста Києва. Просив постанову судді скасувати і прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_2 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Намчука В.М., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали її доводи необґрунтованими;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 143859 від 10.09.2020 року, ОСОБА_1 у вину поставлено порушення вимог п. п. 12.1 та 13.1 ПДР України. Положеннями п. 12.1 ПДР України передбачений обов`язок водіїв вибору безпечної швидкості руху для забезпечення можливості постійного контролю руху транспортного засобу та безпечного керування ним. Положеннями п. 13.1 ПДР України передбачений обов`язок водіїв дотримання безпечної дистанції та безпечного інтервалу. На думку суду, у ході провадження у даній справі факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог зазначених вище пунктів ПДР України не знайшов свого підтвердження. Так, матеріали справи не містять жодного доказу, який би указував на те, що ОСОБА_1 у зазначеній вище дорожній обстановці була обрана швидкість руху керованого ним транспортного засобу, яка би не відповідала критеріям безпеки керування та не забезпечувала би можливість постійного контролю руху.

Щодо порушення вимог п.13.1 ПДР України, то із матеріалів справи вбачається те, що у вину ОСОБА_1 поставлено саме не дотримання безпечної дистанції. Поняття безпечної дистанції дане у п. 1.10 ПДР України. Так, відповідно до цієї правової норми, «безпечна дистанція» це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру. Аналіз указаної норми права дає підстави стверджувати те, що така дистанція повинна дотримуватись виключно відносно транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі руху у попутному напрямку із тим транспортним засобом, який рухається позаду. Дотримання такої дистанції є необхідним для запобігання зіткненню транспортних засобів, які рухаються один за одним без здійснення будь-якого маневру, тобто виключно завдяки гальмуванню, у випадку коли транспортний засіб, який рухається попереду здійснить раптове гальмування або зупиниться. Суд звертає увагу на те, що положення п. 13.1 ПДР України не повинні застосовуватись у випадку, коли транспортний засіб, який рухається попереду здійснював рух не по тій смузі руху, по якій рухався транспортний засіб позаду, коли він рухався не у одному напрямку із автомобілем, який рухався позаду, або коли автомобіль, який рухається попереду вчиняє будь-які інші маневри окрім як раптового гальмування чи зупинки. Між тим, у ході розгляду цієї справи як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції встановлено, що автомобіль «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 безпосередньо перед зіткненням транспортних засобів частково знаходився на смузі руху автомобіля «Peugeout Partner» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , під кутом до напрямку руху автомобіля «Peugeout Partner» та розвернутим вліво до напрямку руху цього автомобіля. Зіткнення транспортних засобів відбулося при знаходженні автомобіля «Mitsubishi Outlander» саме у зазначеному вище положенні. Дана обставина стверджується наявними у справі фотоматеріалами та відеозаписом події, зробленим за допомогою відео реєстратора, що знаходився у автомобілі під керуванням громадянина ОСОБА_3 , який рухався позаду автомобіля «Peugeout Partner», номерний знак НОМЕР_1 . Зазначений відеозапис був переглянутий у ході апеляційного розгляду та із приводу цього відеозапису, а також обставин події в цілому, у суді апеляційної інстанції був допитаний у якості свідка громадянин ОСОБА_3 . Суд звертає увагу на те, що достовірність обставин, які встановлюються за допомогою зазначеного відеозапису, учасниками судового розгляду не оспорюються.

Суд вважає, що зібрані у справі докази не дають можливості встановити рух та маневри автомобіля «Mitsubishi Outlander» до його зіткнення із автомобілем «Peugeout Partner». Судом при цьому не виключається та обставина, що автомобіль «Mitsubishi Outlander» виконував поворот ліворуч із порушенням вимог ПДР України, тобто не із смуги руху, яка надає право на виконання такого повороту, рухаючись перед цим по смузі руху, по якій рухався автомобіль «Peugeout Partner». Проте, такі обставини руху автомобіля «Mitsubishi Outlander» сукупністю належних та допустимих доказів не доводяться, а тому, при вирішенні питання про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п.13.1 ПДР України суд вважає за необхідне виходити лише із тих фактичних обставин, які доводяться зібраними у справі доказами, тобто із фактичного розташування автомобіля «Mitsubishi Outlander» перед зіткненням транспортних засобів.

Як зазначено вище, автомобіль «Mitsubishi Outlander» безпосередньо перед його зіткненням із автомобілем «Peugeout Partner» перебував під кутом до напрямку руху цього автомобіля. Таке положення автомобіля «Mitsubishi Outlander» стало наслідком маневру повороту цього автомобіля ліворуч. Із урахуванням такого положення автомобіля «Mitsubishi Outlander» та дій водія ОСОБА_2 , які передували виникненню зазначеної дорожньої ситуації, у діях водія ОСОБА_1 не вбачається порушень вимог п. 13.1 ПДР України, оскільки у дорожній ситуації, яка передувала зіткненню транспортних засобів та у момент зіткнення цих засобів були відсутні ті обов`язкові ознаки та умови, які би давали підстави стверджувати про те, що у прямому причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення транспортних засобів перебуває не дотримання безпечної дистанції водієм ОСОБА_1 . При цьому суд враховує і ту обставину, що водій ОСОБА_1 , виходячи із положень п.1.4 ПДР України, у зазначеній вище дорожній ситуації не повинен був розраховувати на те, що водій ОСОБА_2 буде виконувати маневр повороту ліворуч за умови будь-якого напрямку руху автомобіля під керуванням останнього безпосередньо перед виконанням повороту ліворуч.

Сукупність указаних обставин указують на відсутність у діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п. 13.1 ПДР України.

Дослідивши зібрані у справі докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на законних підставах закрив провадження у справі із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення. Доводи апеляційної скарги в частині наявності у діях ОСОБА_1 порушень вимог п.12.1 та п.13.1 ПДР України є не обґрунтованими із мотивів, викладених вище. Щодо розгляду справи Солом`янським районним судом м. Києва із порушенням правил підсудності, то ця обставина на думку суду не може бути підставою для скасування рішення судді місцевого суду про закриття провадження у справі. Суд звертає увагу на те, що положеннями КУпАП не передбачається обов`язковості скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у випадку порушення правил підсудності. Перевірка обґрунтованості винесеної постанови дає підстави стверджувати про те, що розгляд справи був проведений повно та неупереджено, у ході якого були з`ясовані усі істотні обставини справи, висновки судді ґрунтуються як на зібраних у справі доказах, так і на вимогах закону та є у достатній мірі мотивованими.

Підстав для зміни чи скасування постанови судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.