Номер провадження: 33/813/334/21
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., при секретарі судового засідання Пойзнер В.Є., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 04.12.2020, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який фактично мешкає адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн., а також стягнуто судовий збір у розмірі 420,4 грн.

Відповідно до змісту мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 195803 від 24.09.2020, вбачається, що 15.09.2020, гр. ОСОБА_1 , за місцем свого мешкання ( АДРЕСА_1 ), вчинив домашнє насилля (висловлювався нецензурною лайкою, та виганяв з будинку) відносно матері дружини гр. ОСОБА_2 , 1966 року народження, в наслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, таким чином своїми діями особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вчинила насилля в сім`ї.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з судовим рішенням, з таких підстав:

- всупереч вимог ст.ст. 245, 247, 251, 252 КУпАП, при прийнятті постанови, суд першої інстанції не забезпечив всебічність, повноту та об`єктивність судового розгляду, оскільки, фактично, не досліджував докази та не надав їм оцінку;

- суд, розглянувши справу за його відсутності та не повідомивши про місце та час судового розгляду не встановив фактичні обставини, а саме те, що ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , з 9.00 год. 15.09.2020 до 9.00 год. 16.09.2020 ніс службу у добовому наряді, згідно наказу командира частини, та виїхав з дому о 6.30 год. 15 вересня 2020 року, та повернувся наступного ранку 16 вересня 2020 року о 10.30 год, у зв`язку з чим знаходитись за адресою: АДРЕСА_1 та влаштувати будь-які конфлікти 15.09.2020 не мав фізичної можливості;

- висновок суду про те, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №195803 від 24.09.2020 є хибним, оскільки в графі «пояснення особи» він написав, що з протоколом не згоден та пояснення буде надавати в суді;

- хоча ОСОБА_1 у своїх пояснення писав про бажання приймати участь у судовому розгляді, однак судовий розгляд проведений за його відсутності, що є порушенням його права на захист.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вислухавши свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, апеляційний інстанції приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Приписами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд першої інстанції зазначив у мотивувальній частині постанови, що його вина підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення л.с.1, довідкою л.с. 9, поясненнями л.с. 6 та ін.
Суд першої інстанції також навів у мотивувальній частині постанови зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 195803 від 24.09.2020, вбачається, що 15.09.2020 року, гр. ОСОБА_1 , за місцем свого мешкання ( АДРЕСА_1 ), вчинив домашнє насилля (висловлювався нецензурною лайкою, та виганяв з будинку) відносно матері дружини гр. ОСОБА_2 , 1966 року народження, в наслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, таким чином своїми діями особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вчинила насилля в сім`ї.
ОСОБА_1 надав до апеляційної скарги письмові пояснення ОСОБА_4 , яка також мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у яких зазначено, що її чоловік ОСОБА_1 15.09.2020 о 6.30 год. вийшов з будинку та повернувся наступного ранку 16.09.2020, у зв`язку з чим не міг бути учасником події, яка зазначена у протоколі ВАБ № 195803 від 24.09.2020.

Згідно з диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, вчиненням насильства в сім`ї, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази об`єктивного характеру, які б підтверджували наявність обставин, передбачених диспозицією зазначеної норми закону.

Суд апеляційної інстанції не вважає доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_2 , оскільки в них не вказана дата та час вчиненні відносно неї дій з боку ОСОБА_1 , з огляду на що вважає їхсуб`єктивними, оскільки будь-якими іншими доказами або поясненнями свідків, вони не підтверджуються.

Окрім того, в судовому засіданні апеляційного суду допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що він являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в якій також проходить службу ОСОБА_1 , та 15.03.2020 вони разом були в добовому наряді, а саме свідок перебував на КПП, та вихід через дане КПП під час наряду є неможливим, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не відлучався з території частини до 8 год. 16 вересня 2020 року.

Об`єктивний правовий аналіз матеріалів справі, показує, що доводи ОСОБА_1 про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності, є обґрунтованими, адже на час інкримінованого йому правопорушення, він знаходився за іншою адресою та не міг бути присутнім за місцем мешкання та вчинити будь-які дії по відношенню до ОСОБА_2 .

Окрім того, апеляційний суд враховує, що ч.2 ст. 268 КУпАП передбачено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

З огляду на приписи зазначеної норми закону, суд першої інстанції не мав права розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 , оскільки це є порушенням його права на захист.

Таким чином, об`єктивний правовий аналіз матеріалів справі, показує, що доводи ОСОБА_1 про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності, є обґрунтованими, адже належних та допустимих доказів вчинення насильства у сім`ї до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Пунктом першим статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адже обставини, наведені у постанові суду першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам справи та диспозиції зазначеної норми закону, тому постанова суду першої інстанції є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст.7, 252, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 04.12.2020 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити за підставою, передбаченою п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу зазначеного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: Копіца О.В.