П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року суддя Подільського районного суду міста Києва Анохін А.М. розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу серії ДПР18 № 255006 від 20.11.2019, водій ОСОБА_1 20.11.2019 о 08 год. 00 хв. керуючи автомобілем «Honda», державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. Електриків та вул. Набережно - Рибальська у м. Києві виїхав на регульоване перехрестя з вул. Електриків на заборонений червоний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вул. Набережно - Рибальська в сторону вул. Електриків на зелений сигнал світлофора. В результаті дорожньо - транспортної пригода автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.п.8.7.3 (Е) ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

19 лютого 2020 року по справі було призначено автотехнічну експертизу, яка не була проведена у зв`язку з ненаданням експертам Київського НДІСЕ матеріалів.

30 березня 2021 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було передано до провадження судді А.М.Анохіна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти складеного протоколу та просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, суддя приходить до наступного.

Як вбачається з протоколу серії ДПР18 № 255006 від 20.11.2019, водій ОСОБА_1 20.11.2019 о 08 год. 00 хв. керував автомобілем «Honda», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Разом з тим, відповідно до схеми місця ДТП та пояснень водія ОСОБА_2 , водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Honda», державний номерний знак НОМЕР_3 .

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 38, ст. 247, ст. ст. 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя: А.М. Анохін