Справа № 212/3177/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області Козлов Ю.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає: АДРЕСА_1

у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу ДПР18 №040359 від 01.04.2021р., водій ОСОБА_1 в м.Кривий Ріг, Покровський район, вул. Мусоргського 19а, керував автомобілем «LANDWIND X6», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Alkotest Drager 6820» ARHF 0052, тест №581 в присутності двох свідків, проба позитивна 0,39 %. Означені дії - порушення пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, що утворює склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснені вимоги ст.268 КУпАП її зміст та зміст статей 55,56,59,63 Конституції України.

В суді ОСОБА_1 провини не визнав, пояснив, що спиртні напої не вживав, мала місце похибка прибору але не хотів і не бачив сенсу це доводити на місці поліцейським, оскільки розгляд справи згідно закону відбудеться в суді.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст.245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Суб`єктом адміністративного правопорушення визнається особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і здатне нести адміністративну відповідальність (володіє адміністративні деліктоздатністю).

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами. Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних засобів та приладів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначено, що згідно зі ст.245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Дослідивши матеріали справи з наявними у неї доказами, добутими з певних джерел, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підвердження провини ОСОБА_1 надано висновок «Alkotest Drager 6820» ARHF 0052, тест №581, проба позитивна 0,39 %. Згідно інструкції з експлуатації аналізатора алкоголю у видихуваному повітрі «Drager 6820» перед початком огляду працівником поліції проводиться тестування навколишнього повітря, згідно п.3.4.1. Інструкції з експлуатації. Даний захід направлений на переведення електронного засобу вимірювання в робочий режим з тестовою повіркою об`єктивних чинників, що замірюються. При цьому, у роздруківці тесту №581 зазначено температуру навколишнього повітря 22? C.

Однак, згідно даних фактичної погоди з архиву метеоданих зі спеціалізованого сайту інформації про погоду Метеопост (роздруківка надана захисником і міститься в матеріалах справи) станом на 01.04.2021 температура повітря о 21-30 год. становила +11о за Цельсієм. Такий стан речей не дозволяє, в будь-якому разі, сприймати покази означеного вище приладу як беззаперечний доказ у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того при складанні протоколу про адміністративні правопорушення поліцейський керується, крім іншого, пунктом 11 Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. N 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», який наголошує: оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. Проведення процедури оформлення та фіксування правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП чітко виписано у низці нормативно-правових документів. Як зазначено вище, складенню відповідного направлення до закладу охорони здоров`я повинні передувати дії інспектора щодо пропозиції пройти огляд на місці за допомогою технічних приладів з відповідною фіксацією процедури за допомогою відеозасобів, що вказані у протоколі. Але, останні не несуть, в даному випадку, в собі ніякої стверджуючої інформації на цей рахунок через те, що протокол, направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів і, власне, сам тест №581 прибору Драгер 6820 від 01.04.2021 року складені різними працівниками поліції. Треба зазначити, що всі дії, що описані в попередньому реченні це певний початковий етап притягнення особи до адміністративної відповідальності. Посадова особа, яка проводить збір доказової інформації по справі повинна бути визначена головним документом протоколом про адміністративне правопорушення і саме на неї покладається уповноважене посвідчення всіх документів маючих силу офіційного, достовірного та допустимого доказу у справі. Вищезазаначені документи складалися різними працівникамми поліції, що викликає сумніви у допустимості подібних доказів по справі, де особа обвинувачується у істотному порушенні адміністративного закону.

Наявність самого по собі направлення у матеріалах справи до КЗ «КПНД» Дніпропетровської обласної ради», за таких умов, не дає можливості судді визначитися з питанням відносно того, яким чином робилась пропозиція водію пройти медичний огляд взагалі, оскільки у матеріалах справи зазначено факт проходження огляду на місці за допомогою приладу Драгер без зазаначення незгоди водія з результатами такого огляду. Оформлення такого направлення не узгоджується з подіями відображеними в матеріалах справи і робить сумніви стосовно достовірності доказової бази у справи ще більшими, що у відповідності до ч.3 ст.62 Конституції України схиляє суддю до тлумачення цих сумнівних моментів на користь особи притягуваної до адміністративної відповідальності. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що події фіксувались на бодікамеру. При цьому, протокол не містить ніяких даних, що до протоколу долучено в якості доказу саму відеофонограму, якою зафіксовано події. При цьому не зазначено, яким чином долучено диск з відеозаписом події після складання протоколу, у якій спосіб це робилось та відповідність цієї процедури долучення до справи диску з файлами положенням ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-IV від 22.05.2003 року. Сам запис, також повинен відповідати критеріям достовірності (безперервність запису, копіювання на диск з оригинального носія у встановлений вказаним вище законом спосіб тощо), докази чого відсутні в матеріалах справи. За таких умов, при наявності неповноти та порушенні процедури долучення диску з відеофонограмою подій у справі, для беззаперечного доведення позиції посадової особи, яка почала процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, потрібна була б наявність свідків при здійсненні працівником поліції огляду на місці на стан сп`яніння. Таких свідків в матеріалах справі не значиться.

Таким чином, у судді відсутня можливість ідентифікувати цих осіб і спиратися на їх письмові пояснення як на джерело доказів. Зазначене, не дає можливості розглядати означені письмові пояснення у якості допустимих та належних доказів по справі.

Таким чином, при збиранні доказів, працівниками поліції, було порушено ч.2 ст.251, ст.ст.254, 256, 266 КУпАП, що саме по собі, унеможливлює встановлення об`єктивних даних про фактичні обставини справи. Як зазанчено вище, з огляду на ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи обставини зазначені вище, які встановлені суддею під час розгляду справи, слід зробити висовок, що вони свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченго ч.1 ст.130 КУпАП в діях водія ОСОБА_1 .

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, якщо провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджується матеріалами справи - провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність події і складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 254, 255, 256, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровсього апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Ю. В. Козлов