Єдиний унікальний номер судової справи 485/1518/20
Номер провадження 33/812/105/21 Головуючий у місцевому суді: Бодрова О.П.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - Кравцова С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Кравцова Сергія Ігоровича на постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Горохівське Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2021 року встановлено, що 02 листопада 2020 року о 13 год. 00 хв., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі ВАЗ 21074, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Шкільній, біля будинку №45 в селі Горохівське Снігурівського району Миколаївської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків, результати якого показали 0.30 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 Кравцов С.І. просить скасувати постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2021 року, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник Кравцов С.І. не погоджується з постановою районного суду вважає, що викладені в ній висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення спростовуються зібраними у справі доказами та доводами, яким не було надано належної оцінки.

Так, в письмових поясненнях свідків зазначено, що їх запросили бути присутніми в якості свідків близько 12 год. 30 хв., час скоєння адміністративного правопорушення зазначений в протоколі 13 год. 00 хв., огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу згідно роздруківки чек-тексту проводився о 13 год. 04 хв., час складання протоколу 13 год. 10 хв., час проведення огляду згідно даних відеозапису працівників поліції 13 год. 46 хв. Вказані розбіжності, на переконання захисника, є суттєвими та такими, що мали викликати сумнів у районного суду щодо відповідності обставинам справи.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду, письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 взагалі відсутній підпис, замість якого стоїть позначка «+», яку районний суд ототожнив з підписом.

В порушення вимог ч.1 ст.266 КУпАП працівники поліції після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Зазначена в чек-тесті дата калібрування технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння, не відповідає наданому поліцейським свідоцтву про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Також не відповідає дійсності час проведення огляду на стан сп`яніння, в чек-тесті зазначено час тестування 13 год. 04 хв. в той час, як на відео, початок проведення огляду зафіксований інший час, 13 год. 46 хв. Не відповідає дійсності також зазначена в чек-тесті температура + 18 оС. Таким чином аналізуючи данні роздруківки чек-тесту, на думку захисника, можливо зробити висновок про технічну не справність засобу вимірювальної техніки, що підтверджує відеозапис з нагрудної камери поліцейського, де зазначено час проведення огляду на стан сп`яніння та неодноразові спроби водія ОСОБА_1 пройти тестування і тільки з сьомої спроби технічний засіб спрацював.

Будучі допитаним в судовому засіданні ст. сержант поліції ОСОБА_3 зазначив, що він декілька разів в салоні автомобіля надавав ОСОБА_1 можливість повторно пройти тестування на стан сп`яніння, а також те, що після кожної спроби ALCOTEST 6810 зазначав різні покази, що були нижче за попередні.

Крім того, відеозапис з портативного відеореєстратора, що долучений до матеріалів справи, не містить повного запису обставин вищевказаної події.

Також, районним судом не враховано, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами тесту на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте поліцейські не забезпечили проведення такого огляду в медичному закладі.

При цьому, при проведені огляду патрульний поліції залучив в якості свідків осіб щодо упередженості яких є сумніви.

До того ж при складані протоколу, працівником поліції взагалі не зазначено, який підпункт пункту 2.9 ПДР України порушив водій ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, з`ясував обставини неповно та не всебічно, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Приймаючи постанову, районний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки і моделі ВАЗ 21074, реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. В обґрунтування цих висновків, суддя послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, результати тестування, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків, а також на дані, які містяться на відеозаписі з нагрудної камери поліцейських.

З огляду на ці докази, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З цим висновком суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №117747, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі ВАЗ 21074, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився поліцейським зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатору Драгер, результат якого склав 0.30 проміле.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів слідує, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, показник якого склав 0,30 проміле, але від підпису останній відмовився.

За такого, дані, які викладені в акті огляду про те, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Так, в суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що він був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, з результатами якого він був не згоден. Однак працівники поліції не запропонували йому проїхати до медичного закладу.

Як слідує з письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , 02 листопада 2020 року близько 12 год. 30 хв. їх було запрошено працівниками поліції у якості свідків при складанні адміністративного протоколу. В їх приступності водій транспортного засобу - автомобіля марки і моделі ВАЗ 21074 пройшов тест на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», результат якого склав 0.30 проміле. Від підпису в матеріалах справи водій відмовився. При цьому, у вказаних поясненнях свідків не зазначено чи погодився ОСОБА_1 з результатами тесту.

Також, в матеріалах справи міститься відеозапис події, який вівся під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 . Дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що він не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів. При цьому, з даного відеозапису чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 не погоджувався з результатом тесту на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Доказів того, що працівниками поліції пропонувалось водію пройти огляд в медичному закладі відеозаписом не зафіксовано. Не міститься такої інформації і в адміністративних матеріалах.

Отже, апеляційний суд вважає, що в суді не спростовані доводи ОСОБА_1 про його незгоду з результатами проведеного тестування на місці зупинки транспортного засобу, а також не спростовані доводи про те, що працівники поліції не забезпечили можливість пройти огляд у медичному закладі.

Також, суд вважає слушними доводи ОСОБА_1 та його захисника, що згідно результату тестування на алкоголь, температура повітря станом на 13:04 год. 02 листопада 2020 року. значиться +18 оС, в той час, як фактично температура повітря коливалась від +8.1 оС до +10.3 оС, що підтверджується інформацією наданою Миколаївським обласним центром з гідрометеорології від 27 січня 2021 року. Зазначена обставина також викликає сумнів у результатах проведеного тестування.

Процедура проведення огляду водіїв на виявлення стану сп`яніння закріплена у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом Міністерства Внутрішніх Справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Також, порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння передбачений ст.266 КУпАП.

Так, відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.п.6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Вищезазначених вимог законодавства працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не дотрималися.

За таких обставин, враховуючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, чи погодився ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди, чи відмовився від проходження огляду у медичному закладі, і дані, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені доказами, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який підтверджує лише незгоду водія з результатом тесту, а також поясненнями свідків, апеляційний суд вважає, що працівники поліції порушили процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи особи, яка подала апеляційну скаргу про незаконність оскаржуваної постанови, а під час розгляду справи в суді першої інстанції, суд не звернув уваги на допущені працівниками поліції порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Тобто, суддя місцевого суду з`ясував обставини неповно та не всебічно, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Таким чином, у ході дослідження доказів, виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п.а п.2.9 ПДР України є невірними, оскільки в суді не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких дії.

Проте, необхідність дотримання вимог ст.62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог ст.6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає апеляційному суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту порушення ОСОБА_1 п.п.а п.2.9 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Тому постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Кравцова Сергія Ігоровича задовольнити.

Постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова