Провадження №: 3/752/7884/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

17.06.2021 року о 12 год. 44 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Д. Луценка 13, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Івеко», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п.п. 2.3б), 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт вчинення ним правопорушення, відмітивши, що ПДР України, зазначені в протоколі не порушував. Пояснив, що рухався по вул. Д. Луценка, повертав з лівого ряду, а автомобіль «Івеко», в порушення вимог п. 10.4 ПДР України, повертав ліворуч з правого ряду, не надав йому перевагу в русі та вчинив з ним зіткнення. Просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали надані в додаток до протоколу, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол та іншого учасника ДТП, свідка, на допиті якого наполягав ОСОБА_1 , а також дослідивши відеозапис, наданий суду іншим учасником ДТП ОСОБА_2 , протокол відносно якого теж перебуває на розгляді в суді, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , своїми діями порушив вимоги п. 13.1 ПДР, а саме під час руху не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого було пошкоджено ТЗ, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав.

Так, ОСОБА_2 , який був іншим учасником ДТП, суду пояснив, що повільно, враховуючи затор, рухався на автомобілі «Івеко», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в крайній правій смузі руху по вул. Д. Луценка. На ділянці дороги, де відбулося зіткнення, ведуться ремонтні роботи та має місце звуження проїзної частини. Зауважив, що в місці звуження черговість проїзду автомобілів не була врегульована дорожніми знаками, а тому водії повинні були керуватись «правилом правої руки», тобто надати перевагу автомобілю, який рухається з правого боку. Тобто автомобіль «Фольксваген» повинен був надати йому перевагу в русі. Він повільно рухався і в нього в`їхав автомобіль «Фольксваген». В підтвердження своїх пояснень надав суду відеозапис з його відео реєстратора.

Під час перегляду зазначено відеозапису, чітко видно, що автомобіль «Івеко», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з якого вівся відеозапис на реєстратор, рухається з правого краю проїзної частини. На виконання вимог дорожнього знаку «об`їзд перешкоди з лівого боку», повільно, з періодичними зупинками, об`їзджає перешкоду, продовжуючи перебувати в своїй, умовній смузі і в певний момент зупиняється, відмічаючи на словах, що сталося зіткнення.

Враховуючи показання ОСОБА_2 та наданий ним відеозапис ДТП, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , як і ОСОБА_2 , порушив вимоги п.13.1 ПДР України, що стало причиною ДТП та привело до її наслідків.

Більше того, визнаючи факт порушення ПДР України ОСОБА_1 , суд також вважає за необхідне відмітити, що на схемі ДТП та наданому в розпорядження суду запису та фото, чітко видно, що для водія «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зліва була перешкода, що змушувало його переміщуватися в умовну смугу, по якій рухався автомобіль «Івеко», для об`їзду перешкоди.

Зазначені обставини свідчать, що обидва водії, протоколи відносно яких на розгляді зазначеного складу суду, допустилися порушення вимог 13.1 ПДР України, що привело до ДТП та її наслідків.

Що стосується пояснень свідка, ОСОБА_3 , який відмітив, що рухався в сторону Кільцевої дороги через одну машину позаду автомобіля «Фольксваген» та бачив, як при маневрі в ліву сторону автомобіль «Івеко» почав зближатись з автомобілем «Фольксваген» та сталося зіткнення, то ці свідчення не є доказом того, що водій ОСОБА_1 не порушив вимоги п.13.1 ПАДР України, а лише описують загальну картину ДТП.

А тому, вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 215673 від 17.06.2021 року, який є доказом по справі та на момент розгляду в суді не скасований, також вина ОСОБА_1 підтверджується схемою ДТП, з якої вбачається розташування ТЗ на проїзній частині; поясненнями іншого учасника ДТП та відеозаписом з відео реєстратора надано ним, та фото. Що стосується пояснень вищезазначеного свідка, то він, як вважає суд, по суті відмітив, що автомобілі рухались один біля одного, почали зближуватись, після чого відбулося зіткнення, що, як вважає суд свідчить саме про недотримання водіями під час руху безпечного бокового інтервалу.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя М.В. Дідик