Провадження № 33/811/325/21 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Бартківа Ігоря Богдановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бартківа Ігоря Богдановича на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді, 19 грудня 2020 року о 00 год. 04 хв. в м. Львові по вул. І.Мазепи, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою м. Львів, вул. Кульпарківська, 95. Висновок лікаря 001276, результат огляду 2,11 проміле. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2021 року адвокат Бартків І.Б. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова судді суду першої інстанції є необґрунтованою, такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм.

Повідомляє, що суддя суду першої інстанції не викликав та не допитав поліцейських та свідків, не встановив чи працівники поліції мали сертифікати для роботи з приладом «Драгер», не надав можливість зібрати характерезуючі дані про особу ОСОБА_1 , подати письмові клопотання.

Зазначає, що огляд на стан сп`яніння було проведено працівниками поліції з порушеннями: не було надано сертифікатів та свідоцтво про державну повірку «Драгера», протокол складено без залучення двох свідків, працівниками поліції порушено ст. 256 КУпАП України, окрім того працівниками поліції не показано ОСОБА_1 , що одноразовий муштук був герметично запакований, не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не роз`яснили право на захист ОСОБА_1 .

Повідомляє, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження на огляд на приладі «Драгер», незгоди з результатами огляду не висловлював, працівники поліції порушили порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в медичний заклад.

Зазначає, що результати огляду, які отриманні з порушеннями є недійсними.

Повідомляє, що працівники поліції порушили вимоги ст. 276 КУпАП не скерувавши справу до Франківського районного суду м. Львова.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду в достатній мірі повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №009672 від 19 грудня 2021 року, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001276 від 19 грудня 2020 року, в якому вказано що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на якому видно, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер», переконавшись перед тим в герметичності одноразового муштука, та в присутності двох свідків, після чого виявив незгоду з результатами приладу і сказав, що хоче пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до розділу 1, пункту 7, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З наявних у матеріалах справи, зокрема: відеозаписів з нагрудних камер патрульних вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер», з результатом огляду він виявив незгоду та попросив пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Огляд проводився в присутності двох свідків, які були залучені працівниками поліції, також ОСОБА_1 працівники поліції надали можливість вибрати та переконатися в герметичності одноразового муштука.

Доводи апелянта стосовно того, що працівниками поліції порушено вимоги ст. ст. 256 КУпАП не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з відеозаписів нагрудної камери та протоколу про адміністративне правопорушення, дані вимоги ст. 256 КУпАП працівниками поліції були виконані в повному обсязі.

Щодо твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не надали сертифікатів та свідоцтво про державну повірку «Драгера», то такий не просив надати зазначені документи працівників поліції.

Твердження апелянта, що працівниками поліції не дотримано вимог ст. 276 КУпАП не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до протоколу місце вчинення правопорушення є вул. І. Мазепи, 12 м. Львів, яка знаходиться в Шевченківському районі м. Львова, а не вул. Кульпарківська, 95, як зазначає апелянт.

Доводи апелянта про те, що судом не надано можливості подати клопотання та характерезуючі дані не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи судові засідання призначалися неодноразово, про що направлялися повістки ОСОБА_1 та є наявні підтверджуючі дані в матеріалах справи, окрім того адвокат ОСОБА_2 ознайомлювався з матеріалами справи, та подавав клопотання які він вважав необхідними для розгляду справи.

Доводи апелянта про те, що суддею суду першої інстанції не допитано свідків та працівників поліції не заслуговують на увагу, як вбачається з матеріалів справи в суді першої інстанції представником ОСОБА_1 адвокатом Бартківом І.Б не ставилося питання про допит свідків та працівників поліції.

З огляду на викладене, у судді апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суддя суду першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням його особи, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Бартківа І.Б. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Бартківа Ігоря Богдановича залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду Львівської області від 26 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.