ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6647/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

23.06.2021 року о 18 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "Ренж Ровер" д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Здолбунівській у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що дійсно 26.03.2021 року він керував автомбілем "Ренж Ровер" по вул. Здолбунівській, був зупинений працівниками поліції, які в процесі розмови запідозрили у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти медичний огляд. Від проходження медичного огляду він не відмовляся однак просив дочекатися приїзду його адвоката, оскільки він не знав як правильно поступити у даній ситуації. Того дня самостійно до медичного закладу він не звертався. Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність. Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_2 , дослідивши дані які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та відеозаписі з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України «поза розумним» сумнівом доведена в судовому засіданні, оскільки останній будучи особою яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Покази ОСОБА_1 з приводу того, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, не заслуговують на увагу є надуманими та не приймаються судом, оскільки із відеозаписів які зроблено за допомогою нагрудної камери працівника поліції на місці зупинки транспорного засобу, чітко вбачається, що останньому було тричі запропоновано проїхати до медичного закладу та роз`яснено наслідки відмови, однак ОСОБА_1 належним чином не відреагував, жодних дій для проходження такого огляду не вжив, а навпаки своїми активними діями створював штучні перешкоди для того, щоб такий огляд не проходити, що є однозначним порушенням п.2.5 ПДР України. Враховуючи вище викладене, обставини та характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпаП. На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 454 гривні на користь держави. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,- П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 н.м.д.г., що становить 17 000 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні. Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП. Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трох місяців з дня її винесення. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва. Суддя: