28.07.2021 Справа № 756/9115/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/9115/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2021 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника останньої - адвоката Гунька О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ), за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

11.06.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №219249, складений 29.05.2021 о 18:08 на вул. Олександра Архипенка, 4 у м. Києві поліцейським роти №2 батальйону №2 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядовим поліції Капітаном В.М. стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що «29.05.2021 о 16:30 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mitsubishi Lancer (д.н.з. НОМЕР_1 ), не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з велосипедом Bikenow (№0651) під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.»

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненому заперечила та пояснила суду, що 29.05.2021 о 16:30 вона, керуючи автомобілем марки Mitsubishi Lancer, з`їхала з головної дороги до магазину «Сільпо» поблизу вул. Архипенка, 4, рухалась повільно, пропустила автомобіль з правого боку, обрала відповідний/допустимий інтервал для заїзду на вказану вулицю, і вмить побачила, як з-за автомобілю зліва, до неї на зустріч швидко наближається велосипедист, вона застосувала екстрене гальмування до зупинки транспортного засобу, однак велосипедист не зупинився, намагався змінити напрямок руху, розгубився та, як наслідок, не впорався з керуванням, оскільки рухався з великою швидкістю, та врізався в ліві передні двері її автомобіля, при цьому пошкодив також дзеркало з лівого боку. Вона відразу вибігла з машини та з`ясувала, що велосипедист ОСОБА_2 жодних тілесних ушкоджень не отримав, при цьому він вибачився перед нею за те, що не встиг загальмувати та подряпав її автомобіль. Також з`ясувалося, що велосипедист є малолітнім, 2009 року народження.

Слідом за малолітнім водієм велосипеду ОСОБА_2 , керуючи також велосипедом, під`їхала дівчина, яка назвалась сестрою останнього. Сестра запитала, що сталося, ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 не встиг зупинитися та влетів в її автомобіль, чим спричинив пошкодження автомобіля. ОСОБА_1 запропонувала компенсувати їй спричинену шкоду на місці, на що отримала відмову, а тому остання викликала поліцію.

Патрульні поліцейські, які прибули на виклик, пояснили, що малолітній водій велосипеда ОСОБА_2 згідно Правил дорожнього руху повинен був пропустити автомобіль справа, однак не зробив цього та в`їхав в автомобіль, чим спричинив матеріальні збитки.

Поліцейські пропонували сестрі малолітнього відшкодувати збитки ОСОБА_1 на місці, на що сестра відповіла відмовою та зателефонувала батькові. Потім на місце події приїхав батько малолітнього ОСОБА_2 та зазначив, що його син невинуватий, а тому відмовився відшкодовувати матеріальну шкоду. Поспілкувавшись із батьком, патрульні поліцейські з невідомих причин склали протокол про адміністративне правопорушення щодо неї та вилучили водійське посвідчення.

Водночас, ОСОБА_1 зазначила, що, на її думку, малолітній водій велосипеда порушив Правила дорожнього руху, а саме, рухаючись по дорозі з великою швидкістю, не надав переваги в русі автомобілю під її керуванням, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого не встиг зреагувати, не впорався з керуванням велосипеда та врізався в її транспортний засіб, чим спричинив матеріальну шкоду, а тому просила закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно неї за ст. 124 КУпАП.

Захисник Гунько О.М. зазначив, що в ситуації, що склалася того дня саме малолітній водій велосипеда ОСОБА_2 всупереч положенням Правил дорожнього руху, зокрема, керуючи велосипедом, не досягнувши віку з якого дозволено рухатися по дорозі на велосипедах та рухаючись по дорозі з великою швидкістю, не пропустив зустрічний автомобіль, не зреагував, не впорався з керуванням велосипеда та врізався в автомобіль, який був у нерухомому стані, спричинивши ОСОБА_1 матеріальну шкоду, а тому просив закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно останньої за ст. 124 КУпАП.

На підтвердження позиції, адвокат долучив відеозаписи з нагрудних камер патрульних поліцейських та відеокамер спостереження магазину «Сільпо», отриманих на адвокатські запити в порядку, передбаченому Законом України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні, підтвердила пояснення ОСОБА_1 та пояснила, що вона є донькою останньої. В той день, коли сталася дорожньо-транспортна пригода за участі велосипедиста, вони їхали разом, вона сиділа на передньому сидінні в салоні автомобіля марки Mitsubishi Lancer, яким керувала її мати. Пояснила, що їх автомобіль рухався повільно, вони пропустили автомобіль з правого боку та, заїжджаючи на вул. О.Архипенка, їм на зустріч з-за автомобілю зліва виїхав велосипедист. Мама, побачивши рух велосипеда, застосувала екстрене гальмування до повної зупинки автомобіля, однак велосипедист, рухаючись на великій швидкості, не впорався з керуванням та врізався в ліві передні двері їх автомобіля, який у той момент був у нерухомому стані.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що він не був безпосереднім очевидцем самого зіткнення велосипедиста та автомобіля марки Mitsubishi Lancer, однак у той момент перебував біля магазину та відразу підійшов на місце пригоди. При цьому, висловив свою думку про те, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди є малолітній водій велосипеда ОСОБА_2 , оскільки він повинен був зорієнтуватися та надати перевагу в русі автомобілю марки Mitsubishi Lancer, а потім рухатися далі. Натомість велосипедист не впорався з керуванням та врізався в автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення вищевказаних осіб, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також докази, долучені стороною захисту в судовому засіданні, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників; у пункті 26 - суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність, яка настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; велосипедистом - є особа, яка керує велосипедом та є учасником дорожнього руху.

Таким чином, відповідно до Правил дорожнього руху велосипедист, що рухається проїзною частиною, є повноправним учасником дорожнього руху, і він, відповідно, зобов`язаний знати і дотримуватися правил дорожнього руху.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством; 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний…бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі…; 13.3. під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Статтею 19 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що особи, які керують велосипедами без двигунів, мають право їздити по спеціальних велосипедних доріжках, а в разі їх відсутності - по краю проїзної частини дороги, вулиці чи узбіччю.

Водночас, відповідно до п. 6.1. Правил дорожнього руху рухатися по дорозі на велосипедах дозволяється особам, які досягли 14-річного віку. Велосипедисти, відповідно до п. 6.7. Правил дорожнього руху, повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Разом із тим, судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

На підтвердження винуватості водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП суду надані наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №219249 від 29.05.2021 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП;

- схема місця ДТП від 29.05.2021, де зафіксовано місце зіткнення, а також механічні пошкодження, які отримав транспортний засіб марки Mitsubishi Lancer (д.н.з. НОМЕР_1 ), зокрема, «ліве переднє крило та ліві передні двері»;

- пояснення свідка ОСОБА_10 (батька малолітнього ОСОБА_2 ), котрий зазначив, що «його син ОСОБА_2 рухався на велосипеді у дворі будинку №4 по вул. Мате Залки від магазину «Сільпо» в бік вул. Йорданської. Син їхав максимально близько до правого боку подвір`я, поруч з ним їхала його старша донька, 1994 року народження. Коли син порівнявся зі з`їздом у двір з вул. Мате Залки поруч із автомобілем, який стояв праворуч, він побачив, як йому назустріч їде автомобіль. Син зупинився, автомобіль марки Mitsubishi Lancer скоїв зіткнення з велосипедом і пошкодив ліві двері»;

- пояснення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (сестра ОСОБА_2 ), котра пояснила, що «вона їхала на велосипеді за молодшим братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по прибудинковій території на вул. Мате Залки, 4 в бік вул. Йорданської від магазину «Сільпо». ЇЇ хлопець ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , їхав попереду, молодший брат посередині, а потім вона, слідкуючи за останнім. Вони їхали ближче до правого боку дороги, однак на тротуарі праворуч від напрямку руху стояв червоний автомобіль. У цей час, порівнявшись із червоним автомобілем, заїздив автомобіль марки Mitsubishi Lancer, який, не зупинившись, рухався і сталося зіткнення з велосипедом. На її переконання, звук гальм свідчив про те, що автівка рухалася із більшою швидкістю аніж дозволено рухатися на прибудинковій території та достатньо близько до лівої частини дороги по зустрічній смузі»;

- пояснення ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що він, керуючи велосипедом, їхав разом із друзями ОСОБА_14 та ОСОБА_2 . Виїжджаючи з прибудинкової території на вул. Мате Залки, 4, він почув крик ОСОБА_15 та, озирнувшись, побачив як ОСОБА_2 стояв на велосипеді у напрямку руху за ним та у цей момент він почув звук гальм автомобіля марки Mitsubishi Lancer та побачив зіткнення автомобіля та велосипеда;

- пояснення ОСОБА_16 (доньки ОСОБА_1 ), які є аналогічними її поясненням у судовому засіданні;

- пояснення ОСОБА_1 , які є аналогічними її поясненням у судовому засіданні.

Разом із тим, на спростування доказів про винуватість ОСОБА_1 , у тому числі, пояснень ОСОБА_10 (батька малолітнього), котрий не був очедидцем обставин зіткнення велосипедиста з автомобілем, а також ОСОБА_11 та ОСОБА_13 про обставини руху малолітнього ОСОБА_2 , стороною захисту надано суду відеозаписи, отримані на адвокатські запити в порядку, передбаченому Законом України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:

- відеокамери спостереження з магазину «Сільпо», з якого вбачається, що по проїжджій частині дороги, керуючи велосипедами, достатньо швидко рухаються: спочатку молодий чоловік, потім хлопчик, а потім дівчина в рожевому спортивному костюмі (1:52);

- з нагрудних камер патрульних поліцейських, з яких убачається, що, прибувши на місце події, останні пояснювали присутнім особам про те, що відповідно до вимог Правил дорожнього руху малолітній велосипедист є учасником дорожнього руху та зобов`язаний дотримуватися вказаних Правил під час руху велосипедом, тобто повинен був обрати таку швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух велосипеда та, рухаючись дорогою, виявивши й об`їжджаючи перешкоду, повинен був надати перевагу в русі транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку, а потім продовжити свій рух. Водночас, після того, як на місце дорожньо-транспортної пригоди прибув батько малолітнього водія велосипеда ОСОБА_2 - ОСОБА_10 , після розмови з яким, патрульні змінили своє бачення ситуації, що склалася, та, як наслідок, причинно-наслідкового зв`язку між діями учасників цієї пригоди та наслідками.

Водночас, відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій автомобіля марки Mitsubishi Lancer ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Водночас, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, суд вважає, що патрульними поліцейськими не надано суду переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КупАП, оскільки суд, проаналізувавши дорожню обстановку та обставини, що склались на ділянці дороги в момент, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, що зафіксовано схемою місця ДТП, поясненнями учасників та інших осіб у сукупності з даними, що містяться на відеозаписах із нагрудних камер патрульних поліцейських та відеоспостереження з магазину «Сільпо», приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з незалежних від водія ОСОБА_1 причин, а внаслідок того, що малолітній велосипедист, рухаючись дорогою, виявивши перешкоду для руху та здійснюючи об`їзд, раптово виїхав на частину дороги, де в зустрічному напрямку рухався автомобіль, водій якого, ОСОБА_1 , негайно вжила заходів до зупинки транспортного засобу, однак відбулося зіткнення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

З огляду на те, що суду не надано належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів, які у своїй сукупності свідчили б про те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, усупереч вимог Правил дорожнього руху, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з велосипедом, який рухався в зустрічному напрямку, що спричинило пошкодження транспортного засобу, що підлягає обов`язковому встановленню в такій категорії справ про адміністративне правопорушення, в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи, котра притягається до відповідальності, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд приходить до висновку, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід закрити за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 7, 245, 247, 251-252, 255, 280, 283-285 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян