Провадження № 3/760/3320/21
в справі № 760/5481/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №385627 від 18.02.2021 року відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання, передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2012 року народження, який 02.02.2021 р. близько 12:15 год. під час уроку фізкультури в ЗОШ №149, що на вул. Івана Світличного, 1 у м. Києві, через програш в естафеті вдарив ногою в пах його однокласника ОСОБА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину за вищевказаним протоколом не визнала. Пояснила, що вона разом із сином та своєю матір`ю проживають у квартирі АДРЕСА_1 . Дитину виховує сама, доглядає та утримує його належним чином, цікавиться його життям та духовним, фізичним розвитком, займається його здоров`ям. Пояснила, що хлопчик активний, через що вона постійно проводить із ним профілактичні бесіди, навіть залучає до таких розмов психолога. Зазначила, що 02.02.2021 у ЗОШ № 149 на уроці фізкультури її син заступився за іншу дитину, та не втримавшись вдарив однокласника ОСОБА_3 у пах. Зазначений вчинок свого сина вона не виправдовує, каже, що після цих подій неодноразово розмовляла з дитиною, належні висновки її син з даного приводу для себе зробив, пообіцяв, що більше не буде.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи та докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Проте, обставини, відображені у протоколі стосовно ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Протокол складено за відсутності достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Зокрема, органом, який склав протокол не зазначено, яку саме винну поведінку проявила та які дії вчинила ОСОБА_1 , які б свідчили про ухилення з її боку від виконання своїх батьківських обов`язків із виховання дитини.

Як зазначила сама ОСОБА_1 у судовому засіданні, вона провела зі своїм сином виховну бесіду з приводу конфлікту, який виник у її сина у школі, що у свої сергу свідчить про бажання матері вплинути та розвиток та подальшу поведінку дитини у школі.

Суд також звертає увагу на те, що події, відображені в протоколі, мали місце у приміщенні ЗОШ № 149, а тому адміністрація школи, у тому числі вчитель фізкультури, повинні були забезпечити належну поведінку учасників учбового процесу, запобігши та попередивши конфліктові, що виник між неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 та його однокласником ОСОБА_3 . У випадку необхідності, залучити до проведення виховного процесу шкільного психолога, щоб уникнути у подальшому виникненню подібних конфліктів між дітьми.

Інших доказів, на підтвердження обставин, зазначених у протоколі від 18.02.2021 року, органом, що склав протокол, суду не надано.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44-3, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя К.С. Застрожнікова