Номер провадження: 33/813/376/21
Номер справи місцевого суду: 522/169/21
Головуючий у першій інстанції Дерус А.В.
Доповідач Джулай О. Б.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

за участі:

секретаря судового засідання Подуст Т.П.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника Шкодіної Л.В.,

свідка ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 27.01.2021, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

зміст оскарженого судового рішення та обставини встановлені суддею суду першої інстанції.

Оскарженою постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі чотириста п`ятдесят чотири гривні.

З оскарженої постанови вбачається, що 27.12.2020, о 16 годині 02 хвилини, за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоселського, 43, водій ОСОБА_1 керував транспортний засобом «Daewoo Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння рук, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій стверджує про те, що оскаржена постанова судді суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню та посилається на такі обставини:

-суддею суду першої інстанції допущено спрощений підхід при розгляді цієї адміністративної справи;

-в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено як керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, так і відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідно, не конкретизовано сам склад адміністративного правопорушення;

-зазначені свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були присутні при складені протоколу, ОСОБА_1 стало про них відомо вже з оскарженої постанови;

-відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відповідають дійсності;

-суддя суду першої інстанції зазначив, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується, зокрема, дослідженим відеозаписом події, однак фактично цей відеозапис судом не переглядався;

-вказаний відеозапис не може бути визнаний доказом у цій справі тому, що взагалі не містить відомостей, які стосуються цієї справи;

-працівниками патрульної поліції порушені вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, № 1395, від 07.10.2015;

-в протоколі та оскарженій постанові не вказано, у чому саме полягали дії водія ОСОБА_1 щодо ухилення від проходження медичного огляду;

-наявні в матеріалах справи докази не підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин, ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 27.01.2021, та закрити провадження у справі на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позиції учасників судового розгляду у суді апеляційної інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та захисник Шкодіна Л.В. підтримали апеляційну скаргу та просили задовільнити її у повному обсязі.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка ОСОБА_2 , апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 280 КУпАП, суддя зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суддя суду першої інстанції, під час розгляду справи, не дотримався вищевказаних вимог КУпАП, при розгляді справи допустив неповноту та однобічність при встановленні обставин правопорушення, а викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, апеляційним судом встановлено, що 27.12.2020 відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії ДПР № 069704 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із зазначеним протоколом про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 припустився порушення п. 2.5 ПДР, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

При цьому, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння повинен фіксуватись працівниками патрульної поліції у присутності двох свідків.

З матеріалів справи вбачається, що факт ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду було здійснено у присутності двох свідків, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 1, 4, 5).

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи, викладі в його апеляційній скарзі та надав апеляційному суду пояснення щодо подій, які мали місце 27.12.2020, а саме що у цей день він перебував біля свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та лагодив свій транспортний засіб «Daewoo Nexia», на якому необхідно було замінити певну запчастину на працюючу. При цьому, вказаний транспортний засіб перебував на протилежній стороні вулиці Новоселського, а саме біля будинку № 43. ОСОБА_1 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_2 та попросив привести бракуючи запчастини, на що той погодився. Поки ОСОБА_1 проводив необхідні технічні роботи та чекав на ОСОБА_2 , поруч проїжджав транспортний засіб патрульної поліції та зупинився поручь з транспортним засобом ОСОБА_1 та до останнього підійшли працівники патрульної поліції. Як вказує ОСОБА_1 , працівники патрульної поліції одразу почали поводитись неввічливо та стверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та перебуває у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 почав заперечувати такі обставини та пояснив, що його транспортний засіб перебуває у неробочому стані, а він сам не вживає наркотичні засоби. У цей час на місце події прибув свідок ОСОБА_2 , який почав також запевняти працівників патрульної поліції, що він тільки привіз необхідні запчастини та транспортний засіб ОСОБА_1 перебуває у неробочому стані. Надалі, працівники поліції почали тиснути на ОСОБА_1 та запитали, чому він не бажає пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів, що йому необхідно лагодити транспортний засіб і взагалі він наркотичних засобів не вживав. Після цього працівники патрульної поліції почали проводити огляд його транспортного засобу, хоча він не надавав згоди на такі дії. Надалі, працівники патрульної поліції почали складати протокол про адміністративне правопорушення та поїхали с місця події. Свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент складання протоколу він не бачив, про них дізнався вже при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи.

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_2 пояснив, що являється знайомим ОСОБА_1 . 27.12.2020 ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_2 та пояснив, що його транспортний засіб «Daewoo Nexia» перебуває у непрацюючому стані та необхідно привести певну запчастину, щоб її замінити. Коли ОСОБА_2 приїхав за адресою проживання ОСОБА_1 то побачив, що біля останнього знаходяться працівники патрульної поліції. Підійшовши поближче він почув, як працівники поліції стверджують про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння та вони бачили, як він керував транспортним засобом у такому стані. ОСОБА_2 почав пояснювати працівникам поліції, що ОСОБА_1 не міг керувати транспортним засобом, оскільки він перебуває у неробочому стані та почав показувати, що привіз необхідні для ремонту запчастини, проте працівники поліції проігнорували його та почали оглядати транспортний засіб ОСОБА_1 . Після цього, працівники поліції почали складати протокол та залишили місце події. Також свідок ОСОБА_2 стверджував, що ОСОБА_1 ніколи наркотичних засобів не вживав та підтвердив, що свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на місці події не було.

Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викликають обґрунтовані сумніви, оскільки не зрозумілим є питання стосовно того, яким чином свідки, залучені для засвідчення відмови ОСОБА_1 , могли бачити, що він керував транспортним засобом або перебував у стані наркотичного сп`яніння, про що зазначено в письмових поясненнях зазначених свідків.

Суддею суду першої інстанції зазначені свідки не допитані, сумніви в достовірності їх пояснень не усунуті, твердження ОСОБА_1 про відсутність свідків не спростовані.

За таких обставин письмові пояснення свідків, на які суддя послався, як на докази вини ОСОБА_1 , на можуть бути визнані беззаперечними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційним судом в судовому засіданні досліджено наявний в матеріалах справи DVD-R диск «Alerus 4.7GB/120min» з надписом «Гранкін ДПР18 069704», який містить наступні відеоматеріали: 01079@12710 від 27.12.2020, розміру 133120Кб; 01079@492910 від 27.12.2020, розміру 40960Кб; 01079@ 513910 від 27.12.2020, розміру 51200Кб; 01743@ 091610 від 27.12.2020, розміру 51200Кб; 01743@ 103610 від 27.12.2020, розміру 174800Кб. (а.с. 6)

З дослідженних відеозаписів вбачається, що на жодному з них не зафіксовано подію, яка мала місце 27.12.2020, приблизно о 16 годині, за участю ОСОБА_1 , водночас, транспортним засіб, зафіксований на цих відеозаписах не є транспортним засобом ОСОБА_1 .

Викладені обставини свідчать про те, що вказані відеозаписи, долучені до матеріалів справи, також не можуть вважатись доказами вини ОСОБА_1 , оскільки є неналежними доказами, тобто такими, що не стосуються цієї адміністративної справи і не підтверджують вину ОСОБА_1 .

За результатами допиту ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 та дослідження відеозаписів, апеляційний суд дійшов висновку про те, що недоведеним є факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом встановлений не був, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, який також встановлений не був, взагалі не має юридичного значення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, Суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції та, відповідно, й ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Крім того, у п. 21 рішення «Надточій проти України» від 15.05.2009 року Суд зазначає, що (український) Уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вбачає необхідність розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, як обвинувачення за вказаною правовою нормою, з усіма гарантіями, закріпленими в ст. 6 Конвенції та, ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

З таких обставин, апеляційний вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена у передбаченому законом порядку, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт відмови (ухилення) ОСОБА_1 під проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відсутність вини ОСОБА_1 , як обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення, свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки апеляційного суду.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень п. 2) ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 27.01.2021, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Б. Джулай