Номер справи 220/356/21
Номер провадження 3/220/220/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Фисун Л.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №1 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , громадянку України, працюючу продавцем ЧП « ОСОБА_2 », яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 ч. 1 КУпАП, -

у с т а н о в и в:

11.02.2021 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_1 знаходилась у громадському місті, а саме на своєму робочому місті в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , без засобів індивідуального захисту(захисної маски), які закривають ніс та рот, чим порушила п.п.14 п.2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 яку було повідомлено про день та час розгляду справи, що підтверджується її підписом в повідомленні про вручення поштового відправлення не з`явилася без поважних причин, про причини свого неприбуття не повідомила. Враховуючи те, що ОСОБА_1 без поважних причин не з`явилася до суду, будь-яких заяв від неї не надходило, доказів поважності причини неявки в судове засідання суду не надала, суд вважає причини її неявки не поважними та з урахуванням викладеного, вважає можливим відповідно до ст.268 КУпАП розглянути справу у відсутності правопорушника.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у зазначеному вище адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 611639 від 11.02.2021 р., в якому викладені обставини скоєного правопорушення(а.с.3); письмовими поясненнями самого правопорушника, викладеними в протоколі та на окремому аркуші, відповідно до яких вона свою провину визнал(а.с.4); поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.5).

Ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Дослідивши подані матеріали, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушила Постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якої на території України на період дії карантину забороняється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані зач.1 ст. 44-3 КпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, а саме, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладання адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує положення ст.ст.23,33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладанні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі Ізмайлов проти Росії (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, ступінь її вини, особу порушника, стосовно якої даних, які б з негативного боку її характеризували, суду не надані, остання працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, а також те, що хоча вона і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, однак будь-яких негативних наслідків від її дій не настало, тому вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним, внаслідок чого, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, а справу відносно неї закрити з оголошенням їй усного зауваження.

Крім того, ст.40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Оскільки ОСОБА_1 звільнена від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, тому вважаю за необхідне звільнити останню від сплати судового збору в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 22,33, 221, 283, 284, 44-3 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.С.Фисун