Провадження № 3/742/523/21
Єдиний унікальний № 742/1680/21
Постанова
27 липня 2021 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря Голушко Н.А., адвоката Кічі В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки матеріали, які надійшли з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП, -
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що того дня їхав з кладовища, де нещадовно поховав свого сина з невісткою. Через психологічні страждання, він вимушений вживати різні заспокійливі таблетки та від серця. Коли він знаходився біля одного з дворів, до нього підійшли працівники поліції, та при розмові сказали, що він ( ОСОБА_1 ) перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим запропонували поїхати в лікарню на відповідне освідування. Приїхавши до лікарні, в коридорі до них підійшла якась молода дівчина та запропонувала продути прилад Алкофор. Він тричі його продував, оскільки зі слів працівників поліції робив це не правильно. Показання приладу йому не показали, та спочатку нічого не пояснили. Пізніше, коли працівники поліції складали протокол, в тому числі, за стан сп`яніння, він їм повідомляв, що спиртне не вживав, але можливо перебував під дією заспокійливих таблеток, на що мається призначення лікаря.
Адвокат Кіча В.В. у суді просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, оскільки водій пройшов огляд у закладі охорони здоров`я, але таке не було зафіксовано нагрудними камерами поліцейських. В свою чергу це має наслідком те, що на нього не міг бути складений протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (п.2.5. ПДР) а міг бути складений протокол лище за керування транспортним засобом у стані сп`яніння. Протокол серія ДПР18 № 471901 від 03.05.2021 містить у собі дві взаємовиключні об`єктивні сторони за ч.1 ст.130 КУпАП, кожна з яких становить самостійний склад адміністративного правопорушення. У такому разі формулювання обвинувачення у протоколі абсолютно не коректне, оскільки в такому разі ОСОБА_1 міг бути звинувачений лише у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку адвоката, дослідивши та проаналізувавши інші матеріали адміністративної справи у їх сукупності суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративніправопорушенняосновним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявстановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП), у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення - це документ, складений на відповідному бланку з неухильним дотриманням вимог щодо процедури та об`єму заповнення, який містить склад інкримінованого особі діяння (адміністративного правопорушення), та в межах якого судом розглядається справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).
Як вбачається з диспозиції ч.1ст.130 КУпАП відповідальність за нею настає за: керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п.2.9 «а» ПДРУкраїни), у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п.2.9 «г» ПДРУкраїни), а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).
Зазначена норма ст.130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 є бланкетною, то при провадженні в справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення.
Як передбачено п. 2.5. ПДР, про порушення якого зазначено у протоколі, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як установлено п.2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив п.2.5. ПДР України, тобто мав явні ознаки алкогольного сп`яніння (цей пунт зазначається, коли особа відмовилася пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння) при цьому, зазначено, що це підтвреджуєтсья висновком медичного огляду Прилуцької ЦМЛ № 29 від 03.05.2021 (тобто, від зазначеного огляду ОСОБА_1 не відмовлявся та пройшов такий), що є взаємовиключним і не підлягає одночасному застосуванню.
Аналіз вищевказаних норм законодавства та диспозиції інкримінованої ОСОБА_1 статті КУпАП вказує, що законодавець чітко визначив вичерпний перелік підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, і кожна ця обставина як окрема так і у сукупності з іншими є по суті складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п. 2, 6, 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд, також, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано вимог закону, не вірно зазначено, яку саме норму порушив ОСОБА_1 указаний протокол не може бути взятий до уваги.
Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.
За таких обставин, не конкретне викладення обставин правопорушення, унеможливлює прийняття по справі рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Крім цього, суду не надані свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки Алкофор-450, за допомогою якого згідно акту огляду щодо стану сп`яніння проводився огляд водія ОСОБА_1 і встановлювався діагноз алкогольне сп`яніння (1,0 %).
В акті медичного огляду № 29 від 03.05.2021 на стан сп`яніння ОСОБА_1 , на підставі якого зроблено висновок про алкогольне сп`яніння останнього, не вказано номер технічного засобу з датою його останньої повірки. Також в акті не підтверджено, щодо повторного обстеження ОСОБА_1 через 20 хв, оскільки час обстеження в обох випадках вказано 10:00 год.
Також в жодному з медичних документів, як то висновку та акті щодо результатів огляду не зазначений статус особи, яка проводила огляд, чи є вона лікарем, який відповідає вимогам Інструкції і відповідно уповноважений проводити огляд водіїв на стан сп`яніння.
Відповідно до ст.247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно ч.3 ст.284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Суддя: О.Ільченко