Справа № 347/56/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460977 від 01.01.2021 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«01.01.2021 року о 23 год. 05 хв. на (в) Косівський район, с. Кобаки, водій ОСОБА_1 керував т/з Mitsubishi Pajero, д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із порожнини рота? нечітка вимова. Від освідчення на стан сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків».

В судовому засіданні 27.01.2021 року ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому адмінправопорушенні заперечив, просив відкласти розгляд справи та надати можливість скористатися допомогою адвоката.

В засіданні суду 15.02.2021 року ОСОБА_1 свою вину повторно заперечив, та заявив клопотання про виклик в судове засідання свідків зазначених в протоколі. Клопотання було задоволено, а розгляд справи відкладено на 26.02.2021 року.

26.02.2021 року судове засідання було відкладено на 15.03.2021 року у зв`язку з неявкою свідків, та відсутністю доказів про їх належне повідомлення.

Судові засідання призначені на 15.03.2021 року та 24.03.2021 року не відбулися у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

В судове засідання призначене на 01.04.2021 року ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про розгляд справи не з`явився, про причини неявки не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість дізнатись про визначений час розгляду справи. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, та додані до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

В матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення наявні:

копія постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №2484441, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

письмові пояснення свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

рапорт начальника СРПП №2 Косівського ВП ГУНП ст. лейтенанта поліції Веселовського Н. Я.;

диск з відеофайлом з нагрудних камер працівників поліції.

Крім того, 12.02.2021 року до суду поступило письмове клопотання ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що жодного пункту Правил дорожнього руху він не порушував, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не відмовлявся. Також у клопотанні зазначається, що під час оформлення протоколу були відсутні свідки, зазначені у протоколі, Крім того, ОСОБА_1 вказує, що працівниками поліції при оформленні адміністративних матеріалів не дотрималися вимог Закону, що випливає з такого: не долучено довідки про наявність у нього посвідчення водія, акту огляду на стан сп`яніння; відсутність в протоколі запису про відмову від підпису; не вручено копії протоколу, не роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявність у протоколі виправлень, закреслень, скорочень слів та словосполучень, що унеможливлює його читання. На підставі викладеного просить провадження у справі закрити.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав безпосередньо в судовому засіданні 15.02.2021 року.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

У протоколі серії ДПР18 № 460977 від 01.01.2021 року, у графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» зазначається, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а в графі «до протоколу додаються» зазначено: відео, копія постанови, акт огляду, направлення, пояснення, рапорт. Проте, акт огляду у матеріалах справи відсутній.

Також, в графі «свідки чи потерпілі» протоколу серії ДПР18 № 460977 вказані: ОСОБА_2 , с. Рожнів, Косівського району; ОСОБА_3 , с. Вербовець Косівського району. Письмові пояснення зазначених осіб містяться у матеріалах справи (а. с. 4). Однак, судові повістки про виклик зазначених осіб до суду, двічі повернулися на адресу суду з відміткою «неправильно зазначена (відсутня) адреса», «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 40, 42).

У графі «огляд проводився за допомогою» направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено: відмовився, в графі «результати огляду» - не проводився. Проте в графі «особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» зазначено: Начальник СРПП №2 Косівського ВП ГУНП, ст. лейтенант поліції Веселовський Назарій Ярославович. Також, зазначене направлення не містить підпису особи, яка відмовилася від проходження огляду ( ОСОБА_1 ) чи підпису свідків (а.с.3).

Також до матеріалів справи долучено диск, який містить файл відеозапису з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 6)

Однак відмова водія ( ОСОБА_1 ) від проходження, у встановленому законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння не зафіксована зазначеним відеозаписом. Більше того, з вищевказаного відеофайлу встановлено, що водій ( ОСОБА_1 ) погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, про що ствердно відповідав працівникам поліції (а. с.6).

На підставі наведеного, суд не може враховувати диск, який містить файл відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними вважаються докази, що містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак до протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, уповноваженою особою не було надано належних та допустимих доказів.

Суд звертає увагу й на те, що ОСОБА_1 при оформленні адміністративних матеріалів не було вручено копії протоколу та не були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в законодавчих актах України, зокрема, в КПК України, в ст. 17 якого зазначається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460977 від 01.01.2021 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю. С. Кіцула