Справа №591/188/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/198/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Третьякова С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Третьякова С.М. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 04.03.2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 04 січня 2021 року о 20-40 год. керував автомобілем Renault Mеgane, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по вул. Інтернаціоналістів, біля будинку №43 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, зміна забарвлення шкіри обличчя, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Третьяков С.М. вважаючи оскаржувану постанову необґрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значним порушенням процесуальних норм, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2021 року та закрити провадження у справі за недоведеністю і відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує, що судом безпідставно відмовлено у допиті свідків, що призвело до порушення права його підзахисного на захист.

Зазначає, що дії поліцейського при складанні адміністративного протоколу не відповідають фактичним обставинам справи, а зібрані ними докази, які суд поклав в основу постанови є неналежними. Зокрема, стверджує, що адміністративний протокол є неналежним доказом, оскільки містить недостовірну інформацію про ознаки сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, вказує, що суд жодним чином не конкретизував, який саме відеозапис і джерело його походження покладено в основу доведення вини ОСОБА_2 , що є свідченням неналежного доказу. Зазначає, що відсутній єдиний відео файл, на якому було б зафіксовано обставини події викладених у протоколі від 04.01.2021, а відео файли, які долучені УПП в Сумській області до матеріалів адміністративного протоколу є невідомо ким виконаною нарізкою відео файлів із невідомого джерела походження цих відео файлів, що на його думку, може бути, чи зйомкою на DVD-камеру, чи взагалі скачаними відео файлами з мережі Інтернет.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Вакуленко Н.М., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити скаргу та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Так, відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вплив лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У відповідності до п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 04 січня 2021 року серії ДПР18 № 039630, складеного уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається, що 04 січня 2021 року о 20.40 год. ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Mеgane, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по вул. Інтернаціоналістів, біля будинку №43 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, зміна забарвлення шкіри обличчя, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З даним протоколом про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був ознайомлений, копію протоколу отримав, що свідчить його власноручний підпис. У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказав «був тверезий». При цьому, зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не заявляв (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що вони засвідчили своїми підписами. Причинами пропонування водію пройти такий огляд стало: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, зміна забарвлення шкіри обличчя (а.с.2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в яких вони зазначили, що 04.01.2021 близько 20.50 год. за адресою м. Суми, вул. Інтернаціоналістів біля буд. 43Г, в їх присутності працівниками поліції було запропоновано водієві ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, на що водій відмовився. Своїми підписами свідки підтвердили, що з їх слів записано вірно, ними прочитано, підстав їм не довіряти апеляційний суд не вбачає (а.с. 3, 4);

- розпискою ОСОБА_6 від 04.01.2021, в якій остання зобов`язалась не допускати до керма протягом 24 год. водія ОСОБА_1 та доставити транспортний засіб з місцем мешкання (а.с.5)

Також, у ході підготовки до судового розгляду, при вивченні матеріалів справи, зокрема відеозапису (а.с. 8), встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та у присутності двох свідків на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки із застосуванням приладу газоаналізатор Алкотест «Drager» так і в медичному закладі.

Всі зазначені докази отримані в передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і підстав їм недовіряти у апеляційного суду немає.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Що стосується доводів апелянта, стосовно того, що адміністративний протокол є неналежним доказом, оскільки містить недостовірну інформацію про ознаки сп`яніння ОСОБА_1 то в даному випадку наявність чи відсутність ознак сп`яніння не мають суттєвого значення, оскільки ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин (порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України), а за відмову на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (порушення вимог п.2.5 зазначених Правил).

Крім того, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, зміна забарвлення шкіри обличчя, виявлені працівниками поліції 04.01.2021 року у ОСОБА_1 в розумінні п. 3 розділу 1, п. 1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім іншого, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_6 , відповідно до яких на пропонування працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння її чоловіку - ОСОБА_1 , він відмовився (а.с.24).

Також, не спростував зазначених подій і сам ОСОБА_1 , який безпосередньо в судовому засіданні апеляційної інстанції надав пояснення, що дійсно 04.01.2021 їхав додому, його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, оскільки був дуже втомлений.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у допиті свідків, що призвело до порушення права його підзахисного на захист є необґрунтованими, оскільки вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні і іншими доказами, і показання свідків, в даному випадку не є основними і вирішальними для встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАп, і крім того, як зазначалося вище він сам не заперечував того факту, що керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції і на їхню вимогу пройти освідування на стан сп`яніння - відмовився.

Крім іншого, в суді апеляційної інстанції ні ОСОБА_1 , а ні його захисник жодних клопотань про виклик свідків не заявляли.

Твердження захисника, що суд жодним чином не конкретизував, який саме відеозапис і джерело його походження покладено в основу доведення вини ОСОБА_1 , що є свідченням неналежного доказу, жодним чином не спростовує наявності вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що справа розглянута з дотриманням вимог КУпАП, судом було забезпечено всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставинам справи в їх сукупності.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги захисника апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування, а тому, повинно бути залишено без зміни, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Третьякова С.М. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.