Справа № 703/1801/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши матеріали справи про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Лерсен ЛТД», РНОКПП НОМЕР_1 ,

до відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

у с т а н о в и в :

До Смілянського міськрайонного суду надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким директор ТОВ «Лерсен ЛТД» ОСОБА_1 здійснював зберігання та реалізацію паливно-мастильних матеріалів на автозаправних станціях ТОВ «Лерсен ЛТД» за адресами: Смілянський район, с. Балаклея, вул. Миру, 164, та Смілянський район, с. Ротмістрівка, вул. Шевченка, 15, без необхідних дозвільних документів на даний вид діяльності, а саме: відсутні декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, передбачені постановою КМУ від 05 червня 2013 року № 440 «Про затвердження Порядку подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки», чим порушено вимоги ст. 3 та ст. 4 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 р. за № 2806 IV.

В зв`язку з цим, в діях ОСОБА_1 було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про закриття провадження по справі, оскільки протокол по справі про адміністративне правопорушення складено неуповноваженою на те посадовою особою.

Суд, дослідивши матеріали, приходить до наступного.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Як вбачається зі справи, протокол № 44/21 від 08 червня 2021 року про адміністративне правопорушення складений старшим оперуповноваженим з ОВС відділу протидії злочинам у сфері обігу товарів акцизної групи Управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС у Черкаській області Володьком М.С.

Відповідно до вимог ст.1 Податкового кодексу України, вказаний нормативний акт регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно вимог ст. 348 Податкового кодексу України податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Нормами п. 348-2 ст. 348 Податкового кодексу України визначено, що завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

Відтак, норми Податкового кодексу України встановлюють повноваження органів податкової міліції виключно у сфері справляння податків і зборів.

Як вбачається з протоколу № 44/21 про адміністративне правопорушення старшим оперуповноваженим з ОВС відділу протидії злочинам у сфері обігу товарів акцизної групи Управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС у Черкаській області Володьком М.С. складено вказаний протокол за відсутність у директора ТОВ «Лерсен ЛТД» дозвільних документів на вид діяльності, а саме: відсутність декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» встановлено, що виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються, зокрема, необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види.

Вимогами ст. 9-1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» встановлено, що контроль за додержанням вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічної і соціального розвитку.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 350-351 Податкового кодексу України податкова міліція, для виконання покладених на неї завдань, наділена певними повноваженнями, а її посадові особи правами, які мають вичерпний перелік, в який не входять повноваження на перевірку суб`єктів господарювання на предмет наявності в них дозвільних документів на певний вид діяльності.

Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог ч. 1 ст. 254 КУпАП, який відповідно до ст. 251 цього Кодексу є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, складений не уповноваженою на те посадовою особою, відтак є недопустимим доказом по справі.

Крім того, диспозиція ч.1 ст.164КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

У даному випадку ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він здійснював господарську діяльність без одержання документів дозвільного характеру, чим порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України №440 від 05 червня 2013 року.

Так, зазначеною постановою затверджено Порядок подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

Відповідно до п. 1 цього Порядку, цей Порядок визначає процедуру подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (далі - декларація), що дає право на початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) (далі - об`єкти нерухомості).

В той же час, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону, виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» затверджено вищевказаний перелік дозвільних документів, які надають право на провадження певного виду господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього Закону, забороняється вимагати від суб`єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, які не внесені до Переліку, затвердженого цим Законом.

Вказаний перелік містить 155 пунктів у яких зазначено, які саме дозвільні документи необхідні для провадження певного виду господарської діяльності. В той же час, серед зазначених документів відсутні декларація відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки неподання якої ставиться у провину ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки ЗУ «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» чітко визначено перелік документів, що дають право на провадження певного виду господарської діяльності, а ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» вказано, що перелік документів дозвільного характеру може бути визначений тільки законом, суд доходить висновку про те, що декларація відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки не є дозвільним документом для провадження господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Ураховуючи викладене, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.Я. Биченко