Справа № 752/5504/21
Провадження №: 3/752/3519/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, працюючої адміністратором клубу «Ліфт», ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 352795 від 09 листопада 2020 року ОСОБА_1 09 листопада 2020 року о 23:45, будучи адміністратором клубу «Ліфт» за адресою: м. Київ, вул. В.Васильківська, 72, допустила прийом відвідувачів після 22:00, чим порушила вимоги Постанови КМУ № 956 від 13 жовтня 2020 року, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, проте в судове засідання не з`явилася, від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, тому вважаю за можливе провести розгляд справи у її відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 , фото приміщення, рапорт працівника поліції, вважаю необхідним закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП в редакції Закону № 530-IX від 17.03.2020, що діяв на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачала відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно п. 1 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 зі змінами на час складання протоколу, з метою запобігання поширенню на території України COVID-19, з 1 серпня до 31 грудня 2020 року на території, зокрема, м. Києва, продовжено дію карантину, встановленого Постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 залежно від епідемічної ситуації в регіоні або районі чи місті обласного значення (далі - окремі адміністративно-територіальні одиниці регіону) встановлюється "зелений", "жовтий", "помаранчевий" або "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19.

Пунктом 3 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 передбачено, що рівень епідемічної небезпеки встановлюється за результатами оцінки епідемічних показників та визначається рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке розміщується на офіційному інформаційному порталі КМУ.

На виконання пункту 3 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 на підставі оцінки епідемічних показників та з урахуванням обговорення на позачерговому засіданні Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій 18 вересня 2020 року затверджено рішення про встановлення рівнів епідемічної небезпеки поширення COVID-19, так з 00 год. 00 хв. 5 жовтня 2020 м. Київ віднесено до жовтої зони за рівнем небезпеки.

Відповідно до п.п. 5 п. 11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011. заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст.44-3 КУпАП (в редакції Закону № 530-IX від 17.03.2020) адміністративного стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Разом із тим, посадовою особою, яка склала протокол, не надано достатніх доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону № 530-IX від 17.03.2020).

Також відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом вказаного правопорушення, а саме наділена повноваженнями щодо прийняття рішення про початок, зупинення роботи чи про прийом відвідувачів клубу « Ліфт ».

Так, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення може нести суб`єкт господарювання чи посадова особа, наділені відповідними повноваженнями (службовими обов`язками). При цьому, належних доказів про наявність у ОСОБА_1 таких обов`язків матеріали справи не містять.

Крім того, ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону № 530-IX від 17.03.2020) має бланкетний характер і відсилає до нормативно-правових актів, якими установлено правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже для встановлення складу адміністративного правопорушення, посадова особа, що складає протокол, повинна була послатися на діючу на момент правопорушення редакцію нормативно-правового акту, вказати конкретну норму - розділ, пункт підзаконного нормативно-правового акту, тощо. Однак, як убачається з описової частини протоколу, в ньому міститься посилання на Постанову КМУ № 956 від 13 жовтня 2020 року, яка передбачає лише внесення змін до Постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 р., при цьому не зазначені конкретних пунктів цієї постанови, які ОСОБА_1 порушила.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять в достатньому обсязі належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону № 530-IX від 17.03.2020). Самих лише даних протоколу про адміністративне правопорушення, фото приміщення клубу на яких відсутні відвідувачі, рапорту працівника поліції є недостатньо для підтвердження вини ОСОБА_1 .

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 44-3, 247, 251, 252, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону № 530-IX від 17.03.2020) закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман