Справа № 339/17/21 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2021 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.,
з участю захисника Дуткевич М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого диспетчером в АТ "Івано-Франківсьгаз"
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції закону від 07 липня 2016 року),
якому роз"яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Відтак, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП надійшли до суду 12 січня 2021 року, розгляд яких було призначено на 11:00 год. 27 січня 2021 року.
27 січня 2021 року судовий розгляд не відбувся, оскільки повернувся до суду конвертз судовою повісткою, в якому було зазначено: «повернуто за закінченням терміну зберігання» (а.с.16).
Того ж дня зроблено запит до відділу державної реєстрації Болехівської міської ради про надання інформації про місце проживання (перебування) ОСОБА_1 та викликано його в судове засідання на 09:00год. 08 лютого 2021 року через оголошення на веб сайті судової влади (а.с.18-19).
08 лютого 2021 року в судовому засідання ОСОБА_1 надав пояснення, в яких вину визнав у вчиненому та не заперечував факту керування траспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння,однак просив відкласти розгляд справи для укладення угоди з адвокатом, подавши письмову заяву (а.с.25).
В подальшому у всі наступні засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судові засідання не з"являється, подаючи клопотання про відкладення розгляду справи.
Так, зокрема, 02 березня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву (а.с.31), в якій просив судове засідання відкласти у зв`язку з тим, що у нього досягнуто домовленість з адвокатом Дуткевич М.В. про надання йому правової допомоги та 02 березня 2021 року після обстеження в лікарні у ОСОБА_2 виявлено захворювання короновірус, що підтверджується довідкою № 71 (а.с.39) і розгляд було призначено на 11:30 год. 17 березня 2021 року
17 березня 2021 року захисник Дуткевич М.В. в день розгляду справи подав клопотання про відкладення справи для ознайомлення з матеріалами справи, а також у зв"язку з тим, що у ОСОБА_1 виявлено захворювання короновірусом (а.с.35-38).
26 березня 2021 року в судове засідання з`явився захисник Дуткевич М.В. та подав клопотання про відкладення розгляду справи до повного одужання ОСОБА_1 , оскільки медичну довідку отримає після завершення лікування орієнтовно 01 квітня 2021року.
02 квітня 2021 року в судове засідання повторно ОСОБА_1 не з`явився, захисник Дуткевич М.Я. подав клопотання про відкладення розгляду справи, вказавши, що за повідомленням ОСОБА_3 рішенням лікарсько-контрольної комісії КНП «Центр первинної медичної допомоги» термін його перебування на лікуванні стосовно захворюваності на GOVID-19 продовжено до 05 квітня 2021 року (а.с.45).
При цьому, захисник пояснив, що участь ОСОБА_1 є обов"язковою в судовому засіданні і він бажає бути присутнім. У свою чергу без участі ОСОБА_4 він позбавлений можливості надати йому кваліфіковану правову допомогу, в тому числі шляхом отримання відповідей на його запитання і щодо суті обставин затримання працівниками поліції. У разі продовження розгляду справи без участі ОСОБА_1 він буде виступати в ролі статиста.
Однак, суд прийшов до висновку, що клопотання захисника про відкладення судового засідання у зв"язку з неявкою ОСОБА_1 , що повинні були б проводитися поза межами строків притягнення правопорушника до відповідальності, є простим затягуванням часу судового розгляду з метою ухилення правопорушника від адміністративної відповідальності з врахуванням того, що ОСОБА_1 08 лютого 2021 року виклав свою позицію щодо винуватості у вчиненому, уклав правову допомогу з адвокатом, який здійснює його захист в суді.
Так, відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
А, згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Незважаючи на те, що ч. 1 ст. 277 КУпАП, визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд протягом більше двох місяців відкладав розгляд справи за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника та останній, протягом вказаного інтервалу часу, який є розумним з огляду на строк розгляду справи, до суду так і не з`явився.
З матеріалів справи вбачається, що строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 спливає 03 квітня 2021року
Діючим законом скороченого строку щодо можливості накладення адміністративного стягнення провокує осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності на зловживання своїм правом на відкладення розгляду справи та навмисне затягування розгляду справ з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
В той же час, наявність вищевказаної норми закону свідчить про те, що законодавець вважає що вказаний строк достатній для того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності змогла належним чином реалізувати своє право на участь у судовому засіданні та організувати ефективний захист своїх інтересів у суді.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.
Крім того, під час розгляду справи ОСОБА_1 мав певну можливість реалізувати своє право на участь у судовому засіданні через свого захисника Дуткевич М.В., з яким він уклав угоду про надання правової допомоги ще 16 березня 2021 року (а.с.36), а саме на надання пояснень та заперечень, а також інших доказів у підтвердження своєї невинуватості.
Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов"язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Тим більше, стаття 268 КУпАП, не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Дуткевич М.В., суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, результатами тесту приладу Драгер від 03 січня 2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеодоказами, які містяться в матеріалах провадження та досліджені в судовому засіданні, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810» в присутності двох свідків. Проба № 8953 позитивна 2,18 % проміле.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП № 3 старшим лейтенантом поліції Долинського ВП Сачек В.Е. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний ним, як уповноваженою особою.
В протоколі вказані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із зазначенням їх анкетних даних та власноручних підписів.
Зазначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення додано матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеофіксації.
У протоколі зазначено, що посвідчення водія не вилучалося та не видавався тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, а також зазначено, що транспортний засіб залишено по місцю зупинки (а.с.1).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, від дачі пояснень та підпису у протоколі він відмовився, а також повідомлено про розгляд справи в Болехівському міському суді (а.с.1).
Як вбачається з роздруківки приладу Drager ALKOTEST 6810, в результаті огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою технічного засобу 03 січня 2021 року о 22:38 год. встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 2,18 %.
На вказаній роздруківці технічного засобу міститься запис, про те, що ОСОБА_1 відмовився підписувати вказаний результат (а.с.2).
В матеріалах справи наявні свідоцтво про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/7119, чинне до 07 жовтня 2021 року про відповідність вимогам закону приладу Газоаналізатора Алкотест 6810 (а.с.11).
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 , ознаками, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова слів, стверджується, про те, що ОСОБА_1 , пройшов огляд на визначення стану сп`яніння в присутності двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проба позитивна 2,18 % (а.с.3).
Вказаний акт огляду ОСОБА_1 відмовився підписувати.
Окрім того, відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я Долинську ЦРЛ (а.с.6)
Вказані факти щодо керування ОСОБА_1 автомобілем та проходження огляду на стан сп"яніння у встановленому законом порядку зафіксовані і матеріалами відеофіксації.
Так, відповідно до статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дослідив відеозапис з нагрудних відеокамер інспектора патрульної поліції, де чітко зафіксована основна об`єктивна інформація в такому вигляді, як відбувалися події проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Підстав уважати відеозапис змонтованим немає і цей відеозапис є прямим і беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 .
Зокрема, на відеофайлах, які здійснені з відеореєстратора машини патрульної поліції та за допомогою службового нагрудного відеореєстратора зафіксовано, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом червоного кольору по дорозі, а позаду їдуть працівники поліції. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинився та коли працівники поліції підійшли до автомобіля, то з місця водія вийшов ОСОБА_1 . На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 не надав відповідної документації на право керування транспортним засобом, мотивуючи тим, що забув вдома і працівником поліції повідомлено, що на нього буде складена постанова за те, що він на вимогу працівника поліції не надав посвідчення водія (а.с.34).
Крім того, з інших переглянутих відеозаписів, які здійсненні за допомогою службового нагрудного відеореєстратора (а.с.12) встановлено, що ОСОБА_1 спочатку відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння, пояснюючи, що він не їхав машиною, а йшов по дорозі, згодом вказував, що він ішов п`яний по полю.Працівник поліції, вказучи на наявні у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, пропонує йому пройти тест Драгер на факт вживання алкоголю на місці зупинки транспортного засобу або відмовитись від проходження на місці та проїхати до медичного закладу. Також працівник поліції повідомив наслідки такої відмови, зокрема, що відмова прирівнюється до позитивного тесту і на місці зразу буде складено протокол за керування транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння. В присутності двох свідків ОСОБА_1 погодився пройти огляд, вказуючи: «льогко» так він не керував транспортним засобам. Зафіксовано результат огляду, проба позитивна 2,18 %, зауважень стосовно результату ОСОБА_1 не висловлював та пояснював що він не керував траспортним засобом та в медичний заклад їхати також відмовився.
Працівник поліції роз"яснив ОСОБА_1 про те, що на нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, зачитав йому зміст протоколу про адміністративне правопорушення за керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, зазначив результат огляду - 2.18 проміле, на що ОСОБА_1 відповів, що він знає та відмовився надавати пояснення в протоколі, підписувати вказаний протокол та матеріали справи (показник Драгера) та акт огляду, мотивуючи тим, що він не керував автомобілем, йшов по полю і автомобіль стояв на полі і він не знає хто є власником автомобіля. Працівник поліції повідомив про розгляд справи в суді та про відсторонення і подальших рух транспортним засобом, автомобіль залишено по місці зупинки (а.с.12).
Отже, матеріали відеофіксації свідчать про те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп"яніння, погодився з його результатом, але заперечував факт керування траспортним засобом, тобто, те, що він не є водієм.
Разом з тим, матеріали відеофіксації свідчать про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не зникав з поля зору поліцейських з моменту початку його переслідування до моменту його зупинки на дорозі та виходу ОСОБА_1 з водійського сидіння і спростовуються твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував даним транспортним засобом.
До матеріалів справи долучені також письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.4-5), з яких вбачається, що 03 січня 2021 року о 22 год. 35 хв.по вул. Центральна в с.Гузіїв Болехівської міської ради Івано-Франківської області в їхній присутності водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат огляду показав 2,18 % проміле та відмовився їхати в медичний заклад, про що свідки засвідчили власноручними підписами.
Однак, враховуючи, що вказані свідки не допитувались судом, хоч суд здійснював їх виклики (а.с. 26-30), то їх письмові пояснення не можуть бути взяті до уваги.
Разом з тим, письмові пояснення вказаних свідків не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення для вирішення питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписами, якими зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.
Суд приймає до уваги, що вищевказаний рапорт є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Під розгляду справи судом не встановлені обставини, які свідчать про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений поліцейським за допомогою технічного засобу не відповідав вимогам ст.266 КУпАП.
Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Як встановив суд, ОСОБА_1 в присутності свідків пройшов огляд на стан сп"яніння, з результатом якого погодився, але заперечував факт керування траспортним засобом, вказуючи на те, що він йшов п"яним по полю.
Згідно п.2.9 а Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Однак, ОСОБА_1 порушив вказані вимоги та керував траспортним засобом, перебуваючи в стані сп"яніння з показником 2,18 % проміле, що більше, ніж в в 10 раз перевищує допустиму норму та свідчить про високу ступінь суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у такому стані сп`яніння істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він порушив зазначені Правила дорожнього руху України та керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, довідкою начальника Долинського відділення поліції від 03 січня 2021 року підтверджено, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія, яке у нього не вилучено (а.с.8).
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд згідно вимог ст. 23,33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.
А тому, суд приходить до висновку, що вживав всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 454 грн.
На підставі викладеного, ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст. 283,284 КУпАП,-
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції закону від 07 липня 2016 року) та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.