КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/3487/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року місто Київ

справа № 756/4299/21

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Чернявського Олексія Михайловича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 рокускасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилалася на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на незаконність складення протоколу про адміністративне правопорушення та суттєві порушення, які були допущенні працівниками поліції під час його складання, а саме місцем скоєння встановленого поліцією правопорушення є адреса: м. Київ, вул. Маршала Маленівського, 2. Однак у місті Києві відсутня вулиця з такою назвою а тому відсутнє місце вчинення адміністративного правопорушення.

Вказувала, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано, що порушення вчинено «26 лютого 2021 року 12 год. 00 хв.». Такий запис здійснено з виправленням, що суперечить п.7 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України 06 листопада 2015 року за №1376.

Зазначала, що направлення на її огляд було відсутнє у матеріалах справи до моменту витребування його судом а тому вважати належним її огляд в медичному не можна.

Посилалася на те, що витребуваними судом документами з «Соціотерапії» повністю підтверджується інформація про те, що відомості, які були вказані у протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно неї, а саме відомостей у протоколі Серії ДПР18 №252256 від 26 лютого 2021 року щодо доказу - висновку, яким підтверджено стан наркотичного сп`яніння №000960, не відповідають дійсним обставинам справи та ніяким чином не доводять наявність у неї сп`яніння на той час. Дане відображено у результаті лабораторного дослідження №530 від 01 березня 2021 року. Тобто, раніше дати 01 березня 2021 року неможливо було встановити, чи перебуває вона у стані наркотичного сп`яніння чи ні. Хоча працівниками поліції ще 26 лютого 2021 року, без отримання відповідних результатів дослідження вже було зазначено у протоколі про це.

Вказувала, що в порушення вимог ч.2 ст.266 КУпАП поліцейськими, які б мали залучити до огляду двох свідків, у зв`язку з тим, що відеозапис не проводився, не вчинено жодної дії на це так само як і не було проведено її огляду.

Зазначала, що оглянувши зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї вбачається, що їй не було роз`яснено права та обов`язки і такий запис відсутній у бланку протоколу.

Також ОСОБА_1 просила поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року.

Посилалася на те, що 25 травня 2021 року їй не було видано повного тексту постанови, а отримала вона його лише 02 червня 2021 року, а тому фактично була позбавлена висловити свою позицію щодо встановлених судом обставин та реалізувати своє право на апеляційне оскарження.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Чернявського О.М., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 25 травня 2021 року, а копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала 02 червня 2021 року в суді першої інстанції.

09 червня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказану постанову, однак постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року було повернуто особі, яка її подала.

Повторно ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу 24 червня 2021 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.9.а ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 10 Порядку №1103 огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Відповідно до пункту 12 Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз вказаних нормативних актів свідчить, що у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння співробітниками поліції огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводиться, для проведення огляду водій відразу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Відповідно до положень ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 огляд водіїв транспортних засобів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння проводять лікарі-наркологи відділення медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння в присутності поліцейського.

Згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради від 27 травня 2019 року №563 «Про оптимізацію організації проведення медичних оглядів на стан сп`яніння в м. Києвії» Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» визначена єдиним закладом охорони здоров`я, якому надається право в місті Києві на проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому інші заклади охорони здоров`я не мають законних підстав на проведення зазначених оглядів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №252256, 26 лютого 2021 року о 12.00 год. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Маршала Маленівського (Малиновського), 2 у місті Києві з ознаками наркотичного сп`яніння: білий покрив шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння було проведено в установленому законом порядку у лікаря-нарколога КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» за адресою: вул. Петра Запорожця, 20 у місті Києві, чим порушила вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 березня 2021 року №000960, станом на момент проведення огляду 26 лютого 2021 року о 12:30 ОСОБА_1 перебувала у стані наркотичного сп`яніння. Встановлення такого стану було проведено в установленому порядку лікарем-наркологом за адресою: вул. П.Запорожця, 20 у місті Києві (КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»).

Згідно документів, наданих КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» на запит суду, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в установленому порядку було здійснено за допомогою лабораторної діагностики з метою уточнення наявних речовин впливу у досліджуваному біологічному середовищі (сечі), що було відібрано 26 лютого 2021 року о 12:50 год. та запаковано в присутності ОСОБА_1 , що підтверджується її особистим підписом.

Результатом лабораторного дослідження №530 методом імунохроматографічного (ІХА) з метою визначення наркотичного засобу або лікарської речовини у відібраному зразку біологічного середовища (сечі) виявлена «марихуана (каннабіноїди)». Відповідно до акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000960 від 26 лютого 2021 року, заключний діагноз (за результатом огляду та тестів): «стан сп`яніння внаслідок вживання каннабіноїдів».

Крім того, суду надано витяг з журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дані докази підтверджують, що правопорушення було вчинено 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 .

Саме по собі оформлення результатів обстеження на стан наркотичного сп`яніння 01 березня 2021 року, а не у день проведення обстеження не змінює правову природу правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння чи особу, яка вчинила таке правопорушення.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, що раніше дати 01 березня 2021 року неможливо було встановити, чи перебуває ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння чи ні, хоча працівниками поліції ще 26 лютого 2021 року, без отримання відповідних результатів дослідження вже було зазначено у протоколі про це, не спростовують висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні 26 лютого 2021 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено її права суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 26 лютого 2021 року у ньому зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи направлення на медичний огляд у заклад охорони здоров`я суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки таке направлення було надано КНП «КМНЛ «Соціотерапія» на запит суду першої інстанції.

При цьому, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що працівники поліції супроводжували її на огляд та були присутні при ньому.

Та обставина, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній відеозапис не може беззаперечно свідчити про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено працівником поліції саме за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а не за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі зазначено місцем скоєння правопорушення: місто Київ, вул. Маршала Маленівського, 2 , однак у місті Києві відсутня вулиця з такою назвою та, що у протоколі було внесено виправлення часу не впливають на правильність вирішення справи.

Крім того, зазначення в протоколі назви вулиці Маршала Маленівського замість Маршала Малиновського не свідчить про неправомірність дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

В ході розгляду справи, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надала доказів на спростування обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 26 лютого 2021 року.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні нею п.2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.