Справа № 570/1523/19
Номер провадження 3-в/570/21/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Красовського О.О. з участю секретаря судового засідання Гречки О.В. розглянувши подання, яке надійшло від Рівненського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в:

В обґрунтування подання зазначається, що згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 16 квітня 2019 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

23.07.2019 року до Рівненського МРВ філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області надійшла постанова суду та була прийнята до виконання.

ОСОБА_1 за викликом до Рівненського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області неодноразово не з`являвся. Згідно інформації, наявної у відділі обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до рішення суду. В ході перевірки стосовно ОСОБА_1 було розпочато розшукові заходи, однак, встановити місце його перебування не вдалось.

Згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 09.06.2020 року боржник оголошений в розшук (справа № 570/2044/20).

Станом на 29.07.2021 року правопорушника не розшукано.

У зв`язку з цим представник заявника звернувся до суду та просить вирішити питання щодо давності виконання судового рішення, зокрема: просить застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення особи від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Представник Рівненського міськрайонного відділу ДУ "Центр пробації" у Рівненській області, згідно усного клопотання, подання підтримав та просить справу розглядати без їх участі.

В судове засідання правопорушник не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що подання не підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 16 квітня 2019 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Згідно клопотання представника Рівненського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області, виконати дану постанову не представляється можливим, оскільки правопорушник ухиляється від виконання даної постанови, на виклики не з`являється, місце його перебування невідоме, він оголошений у розшук.

Нормами ст.303 КУпАП встановлена давність виконання постанов про накладення адміністративного стягнення, але не зазначена процедура процесуального вирішення цього питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 [2] зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Однак, положеннями ч.3 ст.80 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Оскільки ОСОБА_1 ухиляється від відбування покарання, оголошений у розшук, суд вважає за доцільне розцінювати таку поведеніку правопорушника як ухилення від відбування адміністративного стягнення.

З огляду на зазначене відсутні підстави для звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (постанови суду), оскільки перебіг давності в даному випадку повинен зупинятись.

Керуючись ст. 303 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Красовський О.О.