ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/110/21 Справа № 711/7613/20 Головуючий по першій інстанції Угорчук В.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Пятіна Є.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 листопада 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 307730 від 17.10.2020, ОСОБА_1 17.10.2020 о 04 год. 07 хв. керував автомобілем KIA Magentis д.р.н. НОМЕР_1 по вул.С.Амброса, 7 в м.Черкаси з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 листопада 2020 року, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що складом правопорушення в його діях вказано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, тоді як вказане не відповідає дійсності, оскільки на вимогу працівників поліції він проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», але покази даного приладу поліцейських не влаштували, про що можуть свідчити особи, які були присутні під час проведення огляду та відео, наявне у матеріалах справи.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні покази свідків, які підтверджують його вину.

Також зазначає, що в порушення Інструкції про порядок проведення огляду на стан сп`яніння працівниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд у медичному закладі.

Вказує, що судом першої інстанції не було допитано свідків та працівників поліції, що свідчить про поверхневість дослідження обставин справи, невідповідність висновків суду, дійсним обставинам справи, явну упередженість у його винуватості.

Вважає, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, що унеможливлювало, з огляду на положення ст.268 КУпАП, розгляд справи.

Одночасно апелянт посилається на те, що станом на 17.10.2020 будь-яке стягнення за керування транспортними засобами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції КУпАП не передбачає.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Пятіна Є.В. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 307730 від 17.10.2020, згідно якого, ОСОБА_1 17.10.2020 о 04 год. 07 хв. керував автомобілем KIA Magentis д.р.н. НОМЕР_1 по вул.С.Амброса, 7 у м.Черкаси з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- пояснень від 17.10.2020, отриманих від свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та на приладі «Драгер»;

- рапорту поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Черкаській області ДПП Кушнір М.В., згідно якого, 17.10.2020 перебуваючи на службі по забезпеченню публічного порядку та безпеки дорожнього руху в м.Черкаси, на вул.Сергія Амброса, 7, було зупинено автомобіль KIA Magentis д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який керував зазначеним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Даному громадянинові було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на алкотестері «Драгер», тоді як ОСОБА_1 у присутності двох свідків ухилявся від проходження огляду.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що складом правопорушення в його діях вказано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, тоді як вказане не відповідає дійсності, оскільки на вимогу працівників поліції він проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», але покази даного приладу поліцейських не влаштували, про що можуть свідчити особи, які були присутні під час проведення огляду та відео, наявне у матеріалах справи.

В свою чергу, досліджений судом апеляційної інстанції, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , відеозапис із портативного реєстратора поліцейського не підтверджує зазначені доводи апелянта.

З даного відеозапису вбачається, що працівниками поліції зупинено автомобіль KIA Magentis д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та у водія було виявлено ряд ознак алкогольного сп`яніння, про які йому повідомлено та якому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, на що він погодився, однак тест так і не пройшов, оскільки неодноразово ухилявся від його прошодження.

Неспроможними є доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні покази свідків, які підтверджують його вину, так як спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17.10.2020 (а.с.3).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також апелянта, що станом на 17.10.2020 будь-яке стягнення за керування транспортними засобами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції КУпАП не передбачає.

В свою чергу вважаю за необхідне зазначити, що до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, та відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння, виключено з ч.1 ст.130 КУпАП та закріплено у ст.286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст.130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст.286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак відбулася декриміналізація цих дій.

Однак, відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої ст.58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до ст.130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст.130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

За таких обставин доводи апелянта є неспроможними, та не підлягають до задоволення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в порушення Інструкції про порядок проведення огляду на стан сп`яніння працівниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд у медичному закладі неприйнятними, оскільки не спростовують наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З врахуванням вимог ст.272 КУпАП, не підлягають до задоволення і доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було допитано свідків та працівників поліції, що свідчить про поверхневість дослідження обставин справи, невідповідність висновків суду, дійсним обставинам справи, явну упередженість у його винуватості.

Відповідно до вимог ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

З аналізу даної норми слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком. Тоді як із наявних у матеріалах справи пояснень свідків вбачається, що вони містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі. В свою чергу, у суду першої інстанції була відсутня необхідність у допиті працівників поліції, оскільки наявні у матеріалах справи докази свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, судом апеляційної інстанції викликано працівників поліції, які складали протокол відносно ОСОБА_1 .

Поліцейський ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що автомобіль KIA Magentis д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 було зупинено біля ТЦ «Дніпро Плаза». У водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на якого складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та якому повідомлено про заборону керування транспортним засобом.

Аналогічні пояснення надав в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 .

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи те, що діючим КУпАП передбачені стислі строки розгляду справи, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення доводи ОСОБА_1 про те, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, що унеможливлювало, з огляду на положення ст.268 КУпАП, розгляд справи.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить ОСОБА_1 , - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба