справа № 752/1956/21
головуючий у суді І інстанції Мазур Ю.Ю.
провадження № 33/824/1737/2021
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частини 1 статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не здійснив жодної дії з метою приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а також переміщення транспортного засобу, а лише сидів у транспортному засобі.

Вважає, що матеріали адміністративної справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, що свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції, здійснив поверхневе дослідження фактів представника заявника та не виконав завдань, які визначені КУпАП, а саме: забезпечення всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Філіпенко О.В. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, представника ОСОБА_1 - адвоката Філіпенко О.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 030820 від 11 грудня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 11 грудня 2020 року о 18 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Ford Transit», з номерним знаком НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Набережно-Корчуватській 56/66 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» (а.с. 1-2).

В діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог пункту 2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за наведених обставин, підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 030820 від 11 грудня 2020 року; висновком КНП «Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія»; рапортом інспектора роти 1 батальйону 2 полку 1 УПП у місті Києві ДПП лейтенанта поліції Горбаня Д.І.; формою вивода, відповідно до якої, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11 грудня 2020 року о 18 год. 19 хв. за адресою Голосіївський район, місто Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 56/66, біля кафе «Весло» водій в стані алкогольного сп`яніння їздить на авто Форд Транзит 45558 та чіпляється до перехожих.

Як вбачається із відеозапису на CD-диску, ОСОБА_1 був виявлений працівниками поліції у транспортному засобі на місці водія із запущеним двигуном, включеним світлом фар, тобто вчинив всі дії для подальшого зрушення транспортного засобу з місця та керуванням ним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , заперечуючи обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду першої інстанції, вказував таке.

11 грудня 2020 року ОСОБА_1 відпочивав у кафе по вулиці Набережно- Корчеватська. У 18 год. 20 хв. ОСОБА_1 вийшов з кафе, сів у автомобіль та чекав на свого знайомого - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який вже під`їжджав до нього, для того, щоб останній сів за кермо і вони разом рушили додому.

Через декілька хвилин (близько 18 год. 24 хв.) до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції, які повідомили останньому, що їм поступив виклик по лінії «102», що хтось роз`їжджає на автомобілі у стані алкогольного сп`яніння та чіпляється до перехожих. На підставі цього дзвінка та того, що ОСОБА_1 знаходився у припаркованому автомобілі, працівники поліції дійшли до висновку, що ОСОБА_1 було скоєно адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, на підтвердження доводів апеляційної скарги, щодо перебування у кафе, ОСОБА_1 не надано жодних доказів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також посилається на те, що він не здійснив жодної дії з метою приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі, а лише сидів у транспортному засобі.

Однак, ОСОБА_1 , на підтвердження доводів апеляційної скарги, не пояснив та не навів обставин з яких причин він чекав свого знайомого саме в автомобілі, а не в кафе, та неможливості дочекатися знайомого у кафе.

А також, ОСОБА_1 не навів обставин щодо необхідності запуску двигуна, включення світла фар, перебування на місці водія та мети вчинення цих дій, на спростування обставин подальшого зрушення автомобіля з місця та керуванням ним, після зупинки руху автомобіля.

Як вбачається з матеріалів справи, (а.с. 5) 11 грудня 2020 року 18:19 надійшло повідомлення зі служби 102, що хтось роз`їжджає на автомобілі у стані алкогольного сп`яніння та чіпляється до перехожих. У справі міститься прізвище, ім`я по-батькові заявника та його контактний номер телефону.

Разом з тим, в суді першої інстанції ОСОБА_1 клопотання про допит особи, що повідомила про вказані події, для з`ясування та спростування вказаних обставин, - не заявлялося.

Апеляційний суд відхиляє клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), оскільки як вбачається із відеозапису на CD-диску, вказані особи прибули після того, як до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 також вказував, що з запису із нагрудної камери відеореєстратора інспектора УПП у м. Києві №АА00572, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що працівники поліції не зупиняли автомобіль, а навпаки вбачається, що автомобіль припарковано, тобто рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 відсутній.

Апеляційний суд відхиляє вказані доводи з огляду на те, що вважає встановленим, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем та зупинився біля кафе «Весло» за адресою Голосіївський район, місто Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 56/66, після чого до нього підійшли поліцейські, тому необхідність в зупинці автомобіля була відсутня.

Аналізуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що у разі встановлення факту керування автомобілем водієм у стані алкогольного сп`яніння та самостійної зупинки ним автомобіля, відсутність зупинки такого водія працівниками поліції не свідчить про відсутність складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо не відповідності часу складання протоколу про адміністративне правопорушення 19 год. 00 хв. та часу огляду лікарем, вказаного у висновку лікаря №006932 - 19 год.30 хв., з огляду на те, що в протоколі і висновку лікаря вказано однаковий час направлення ОСОБА_1 на огляд лікаря 18:30.

При цьому апеляційний суд зазначає, що відсутність складу адміністративного правопорушення, як підстава для закриття провадження у справі, - це відсутність однієї з його складових, а не помилки та неточності при складенні протоколу.

Відповідно до пункту 2.9(а) ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями частини 1 статті 130 КУпАП, визначено притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП, повністю доведена.

Суд першої інстанції, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який згідно з матеріалами справи раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відсутність негативних наслідків вчиненого ОСОБА_1 діяння, у даному випадку, не зменшує рівень суспільної небезпеки такого адміністративного правопорушення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення на нього стягнення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 278, 279, 280 КУпАП не допущено, тому підстави для скасування постанови суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова