Код суду 233 № 233/2497/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м.Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Стадченко О.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Великоберезнянському районі Закарпатської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, працездатного, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався,

- за ст. 130 ч.1 КУпАП, якому роз`яснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 187211 від 04 червня 2021 року за ч.1 ст.130 КУпАП, складений поліцейським СРПП ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Сосницьким А.Г., згідно якого ОСОБА_1 04 червня 2021 року, об 11 годині 32 хвилини в м. Костянтинівка по вулиці Островського біля будинку №27, керував мопедом ZONDER, без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (тремор рук, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора ALKOTEST 6810 та у встановленому законом порядку у медичному закладі категорично відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив своїми діями вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що на початку червня 2021 року, точної дати не пам`ятає, він на мопеді рухався з села О.Шультино до м. Костянтинівка. На в`їзді до м.Костянтинівка його зупинили працівники поліції у зв`язку з тим, що він рухався на мопеді без шолома. Запропонували надати посвідчення водія та документи на транспортний засіб. Однак, документів він не мав. Під час спілкування з працівниками поліції, останні йому повідомили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та якщо він відмовиться від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то йому нічого не буде. Уточнив, що на місці зупинки працівники поліції не пропонували йому продути алкотестер.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи і надавши їм відповідну оцінку, суд вважає що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Так, згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким суд дає оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає крім іншого, у разі, коли особа, яка керує транспортним засобом відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Проте слід підкреслити, що відповідальність за вказаною нормою закону настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку проведення огляду.

Так, відповідно до ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляну визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735 (далі Інструкція) та Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Аналогічно, згідно п.п.3,4 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно п.6 Порядку та п.7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Із аналізу наведених правових норм слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, має бути проведений спочатку поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно в присутності двох свідків, а в разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду - лікарем закладу охорони здоров`я.

Натомість з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено порушення з боку працівників поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на місці зупинки працівники поліції не пропонували останньому пройти такий огляд, а одразу запропонували пройти медичний огляд, що є суттєвим недоліком та тягне за собою визнання самої процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не допустимою.

В свою чергу ідентичні за своїм змістом письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відібрані працівниками поліції, судом оцінюються критично, з точки зору їх достатності як доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки на неодноразові виклики останні в судові засідання не з`являлись, через що у суду відсутня можливість перевірити їх покази та надати їм належну правову оцінку. При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia), згідно якого «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що склав протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Надаючи оцінку представленим суду доказам, враховуючи наявність факту порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, необхідно дійти висновку про відсутність у його діях порушення п. 2.5 ПДР України, а отже і відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 251,252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя: О.В. Стадченко