КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Київ

Справа 359/792/21

Апеляційне провадження № 33/824/1984/2021

Категорія: ч.1 ст. 183-1 КУпАП

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним в скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 23 березня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_1 , та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правовопорушення.

Одночасно просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови суду отримано лише 22.03.2021 року, після ознайомлення з матеріалами справи, а попередньо, в телефонному режимі. Державний виконавець повідомив скаржника про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, тому лише після телефонного виклику державного виконавця він дізнався про наявність такої постанови. Крім того, через поширення корона вірусної хвороби (COVID-19) на території України з 12.03.2021 року запроваджено карантин та продовжено до 09.04.2021 року, таким чином був позбавлений можливості раніше подати апеляційну скаргу на вказане судове рішення.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та перевіривши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 призначеного на 08.02.2021 року (а.с. 8).

Окрім того як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 08.02.2021 року згідно відмітки суду, подав пояснення у справі про адміністративне правопорушення.

08 лютого 2021 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області постановлено постанову про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним в скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Згідно загальнодоступних відомостей Єдиного Державного Реєстру Судових Рішень оскаржувану постанову Бориспільським міськрайонним судом Київської області оприлюднено 12 лютого 2021 року.

З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 23 березня 2021 року (а.с. 28), тобто з пропуском строку визначеним законом.

Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Разом з тим, скаржником, не наведено жодних об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б могли бути визнанні поважними, що дало б суду процесуальні підстави для його поновлення.

Одним з доводів клопотання для поновлення пропущеного строку для звернення з апеляційною скаргою є те, що на території України з 12.03.2021 року запроваджено карантин та продовжено до 09.04.2021 року, у зв`язку із чим скаржник був позбавлений можливості раніше подати апеляційну скаргу на вказане судове рішення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був обізнаний про те, що його притягають до адміністративної відповідальності, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав пояснення у справі про адміністративне правопорушення в лютому 2021 року. За весь час перебування справи, знаючи про те, що призначено розгляд справи про адмінстративне правопорушення, ОСОБА_1 жодного разу не цікавивися справою, не подавав до суду заяв про видачу копії постанови.

З 12 лютого 2021 року мав змогу ознайомитись з постановою в єдиному державному реєстрі судових рішень.

Під час карантину в період з лютого до 23 березня 2021 року рух транспорту, а також робота адвокатських об`єднань не припинялись, ОСОБА_1 не надав обставин, які під час карантину перешкоджали йому реалізувати його право на оскарження постанови в передбачений строк (зокрема хвороба його чи представника або інші обставини).

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України» та інші).

Згідно приписів ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, оскільки суд відмовляє в поновленні строку, апеляційну скаргу необхідно вовернути заявникові.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2021 року .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2021 року разом з доданими до них матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Желепа О.В.