ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/658/21

Провадження № 3/293/1209/2021

01 квітня 2021 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділу поліцейської діяльності № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2021 до Черняхівського районного cуду Житомирської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП по справі № 293/658/21, який передано на розгляд судді Збаражському О.М.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №173434 від 12.03.2021 вбачається, що ОСОБА_1 12.03.2021 о 13 годині 00 хвилин, по вул. Коростенська, 95 в смт Черняхів Житомирської області здійснював перевезення пасажирів міжміським сполученням Київ-Рокитне, транспортним засобом MERSEDES-BENS, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.п.4 п.2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Адвокат ОСОБА_1 Черкес Т.А. під час розгляду справи подала клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Так, ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Згідно зі ст. ст. 1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

При цьому ч.1 статті 44-3 КУпАП та Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» не встановлюють конкретних правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм під час дії карантину, адміністративних та медико-санітарних заходів, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб, обмежень прав фізичних і юридичних осіб та додаткових обов`язків.

Отже, ч.1 статті 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1 ст.44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №173434 зазначено, що ОСОБА_1 12.03.2021 о 13 годині 00 хвилин, по вул. Коростенська, 95 в смт Черняхів Житомирської області здійснював перевезення пасажирів міжміським сполученням Київ-Рокитне, транспортним засобом MERSEDES-BENS, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.п.4 п.2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020.

Із постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (в редакції яка діяла на момент вчинення правопорушення) вбачається, що пункт 2 виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020.

Вказане свідчить, що на час розгляду справи в суді відповідальність за порушення п.п.4 п.2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020, скасована.

Зважаючи на вищевикладені норми Закону, посилання посадової особи, якою складено протокол, на вимоги п.п.4 п.2 Постанови КМУ від 11.03.2020 № 211, є неприпустимим та не розкриває суті даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано посилання на конкретну норму нормативно-правового акта, який діяв на момент інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не розкрита суть обвинувачення, що в свою чергу прямо суперечить принципу правової визначеності, згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З огляду на викладене, суд не може зробити висновок про доведеність факту вчинення особою інкримінованого правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 8, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 247, 256, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі № 293/658/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя О.М. Збаражський