КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3458/2021 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Уварова Артура Олександровича на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, 18 квітня 2021 об 11 год. 46 хв. в м. Києві, по вул. Григорія Андрюшенка, 2/26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації, зіниці не реагують на світло, підвищена жвавість мови, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія».

Своїми діями водій порушив п. 2.9. ПДР України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник ОСОБА_1 - Уваров А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року скасувати, провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та винесеною за формального підходу судді до розгляду справи, за упередженого ставлення суду щодо нього, та є такою, що винесена без повного та всебічного з`ясування дійсних обставин справи та з порушеннями законодавства при оцінці доказів.

Зокрема, як зазначає апелянт, оскаржувана постанова за своїм змістом не відповідає вимогам, передбаченим статтями 283 КУпАП, оскільки не містить наведення судом доказів та аналізу їх дослідження, на яких безпосередньо ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого судом було винесено оскаржувану постанову не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки він був складений за відсутності ознак сп`яніння, з порушенням пунктів 9, 20, 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735. Зазначені порушення тягнуть за собою недійсність результатів медичного огляду на стан сп`яніння. Крім того, звертає увагу на допущені поліцейським порушення п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року №1026, зокрема відсутність безперервного відеозапису зупинки та направлення ОСОБА_1 до медичного закладу. Вказує також, висновок проведеного у медзакладі огляду ОСОБА_1 із використанням багатопрофільного тесту на виявлення наркотиків у сечі не є доказом перебування у стані наркотичного сп`яніння, оскільки вказаний вид тестування не є лабораторним дослідженням, яким би було підтверджено перебування ОСОБА_1 , у стані інтоксикації, тобто під психостимулюючим впливом наркотичних речовин.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Уваров А.О. підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у даній справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частино 1 статті 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, не з`ясував всі обставини, не дослідив і належним чином не оцінив всі докази та дійшов не правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, як за керування транспортними засобами, які перебувають у стані наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Пунктом 2.9 (а) ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог пунктів 2, 7 Розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський, як це прямо передбачено п. 6 Розділу ІХ Інструкції від 07.11.2015 року № 1395, в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №136178 від 18 квітня 2021 року, 18 квітня 2021 об 11 год. 46 хв. в м. Києві, вул. Григорія Андрюшенка, 2/26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20. Висновок :002049. Чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому, виклад фактичних обставин у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 136178 від 18 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 у повній мірі не відображає диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У протоколі від 18 квітня 2021 року причини для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я поліцейськими зафіксовано не було, на що слушно вказує в апеляційній скарзі захисник, що не давало підстав для складання протоколу.

Більш того, незважаючи на приєднання до протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_1 , Висновку лікаря нарколога щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під № 0042049, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного спяніння (канабіноїди), згаданий протокол все одно не міг бути визнаний належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме станом на 14 год. 30 хв. 18 квітня 2021 року результатів медичного огляду ОСОБА_1 , який розпочався лише о 14 год. 20 хв. 18.04.2021 року, ще не було, а висновок, який долучений до протоколу взагалі датований 22 квітня 2021 року, що дозволяє зробити висновок про те, що, станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена не була.

До цього слід також додати, що згідно з вимогами п.п. 16, 17 розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду, а зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Як вбачається із висновку КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» № 002049 від 22 квітня 2021 року, який долучений до матеріалів справи, в ньому не зазначено № акту медичного огляду, на підставі якого був складений даний висновок, підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду - відсутній.

Зважаючи на це, а також приписи, передбачені п. 22 розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, в яких зазначається, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б дозволили зробити висновок про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтованими є також доводи захисника щодо порушення п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року №1026, оскільки відеозапис під час складання адміністративного матеріалу працівниками патрульної поліції не проводився, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.5).

Враховуючи вищенаведені обставини, а також інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку та які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга Уварова А.О. підлягає задоволенню, а постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника захисника ОСОБА_1 - Уварова Артура Олександровича задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Д.О.Таргоній