Справа № 382/389/21
Провадження № 3/382/203/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року суддя Яготинського районного суду Київської області Литвин Л.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського РУП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого монтером у ПАТ "Київобленерго",

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , в котрому зазначено, що 09.04.2021 р. о 00 год. 40 хв. у м. Яготин по вул. Філатова, 1 ОСОБА_1 керував моторолером "Хонда DIO" з ознаками алкогольного сп"яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Алкотестер" та від проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 ПДР України.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вини не визнав, пояснивши, що працівники поліції зупинили його, вимагаючи пред"явити документи на скутер, після чого безпідставно почали вимагати від нього пройти огляд на стан сп"яніння у медичному закладі, хоча ознак алкогольного сп"яніння він не мав. При цьому, йому не пропонували пройти такий огляд на місці за допомогою алкотестера "Драгер". Очевидців події, зазначених у протоколі, він взагалі не бачив. Просив закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, вважаю, що провадження у справі підлягає до закриття з наступних підстав. Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, з огляду на зміст вказаної норми, окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно із Постановою Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Пунктом 7 розділу І, пунктами 6, 8, 10 розділу ІІ, пунктами 3, 15, 16, 22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, передбачено, що огляд на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу провадиться в присутності двох свідків... Результати огляду на стан сп"яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, (додаток до інструкції № 2)... Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я , в якому надано на його проведення відповідно до ст. 266 КпАП України. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена у додатку 1 до цієї Інструкції. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, (додаток № 3). Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду, (додаток № 4). Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважається недійсним.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адмінправопорушення, письмові пояснення очевидців були заповнені поліцейським та мають підписи осіб, які були присутні під час складання протоколу.

Разом з тим, із зворотніх поштових повідомлень вбачається, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за зазначеними у протоколі адресами відсутні, що підтверджує доводи ОСОБА_1 про відсутність вказаних очевидців на місці.

Крім цього, до протоколу не додано будь-яких документів щодо газоаналізатора, за допомогою якого ОСОБА_1 могло бути запропоновано проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. В матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудних камер поліцейських, який для підтвердження порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, в т.ч. п. 2.5 цих Правил, органом поліції, відповідно до ст. 251 КУпАП та відомчих актів, зокрема, Наказу МВС № 1026 від 18 грудня 2018 р., мав би бути наданий для розгляду справи в суді. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Згідно із п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп"яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Згідно із п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп"яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, під час зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції порушено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Під час розгляду справи також не здобуто переконливих доказів стосовно того, що ОСОБА_1 керував моторолером з ознаками алкогольного сп"яніння.

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 Рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» від 14.02.2008 р. ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти туреччини" доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним строком.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, провадження у справі щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАп, у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністратвиного праовпорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Литвин Л. І.