КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№33/824/2572/2021 Постанова винесена суддею Жмудь В.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, щодо якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито - ОСОБА_1 , його захисника Патрикея В.О. та другого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Патрикея В.О. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ситне Радивилівського району Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого директором Рівненської філії ТОВ «Вартіс», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою суду, 26 листопада 2020 року о 18 год. 02 хв. на Брест-Литовському шосе, неподалік від с/т «Зв`язківець», будинку 46, у напрямку пр. Перемоги в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «HondaCR-V», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрив провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, захисник Патрикей В.О. подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою у зв`язку із неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у судовому засіданні його підзахисний свою вину у вчиненні ДТП не визнав та пояснив, що 26 листопада 2020 року, біля 18 год., в темну пору доби, він, керуючи автомобілем «HondaCR-V», рухався по Брест-Литовському шосе у лівій смузі руху в напрямку проспекту Перемоги в м. Києві із допустимою в даному населеному пункті швидкістю не більше 50 км/год. за мікроавтобусом «Volkswagen T4» з дистанцією приблизно 8-10 м. Під час руху був уважним, не відволікався та належним чином стежив за дорожньою обстановкою. В автомобілі з ним було ще три пасажири, його колеги по роботі. Проїзна частина проспекту була сухою - горизонтального профілю, асфальтобетон, по дві смуги руху призначених для двох зустрічних напрямків розділених між собою смугою безпеки з облаштованим металевим відбійником. В певний момент часу водій мікроавтобуса раптово, як він пізніше дізнався, з метою уникнення контактування з легковим автомобілем «Audi A4», що зупинився перед ним, виконав маневр відвороту вліво, тобто змінив смугу руху. При цьому в момент відхилення вліво мікроавтобус «Volkswagen T4» рухався без задіяння світлових покажчиків повороту відповідної сторони та світлових покажчиків гальмування. Під час виконання маневру об`їзду перешкоди мікроавтобус «Volkswagen T4» здійснив контактування правою задньою бічною поверхнею з лівою задньою кутовою поверхнею автомобіля «Audi A4». Після зміщення мікроавтобуса вліво його підзахисний на відстані приблизно 10-15 м побачив перешкоду для руху - автомобіль «Audi A4»і зразу ж невідкладно застосував ефективне гальмування, однак уникнути контактування із задньою частиною нерухомого автомобіля «Audi A4»не зміг, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Після зіткнення відстань між належним йому автомобілем та автомобілем «Audi A4» склала приблизно 1-1,5 м.

В подальшому до місця ДТП приїхали працівники дорожньої поліції, які склали на його підзахисного протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак, оскільки він був переконаний, що під час руху не порушував Правила дорожнього руху та не мав технічної можливості уникнути наїзду на наведений вище автомобіль, то звернувся в Незалежний центр судових експертиз НУВГП із заявою на проведення автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП, та згідно складеного висновку № 04/20 від 21.12.2020 року: швидкість руху в 50 км/год. і величина дистанції вибрана водієм автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_1 в межах 8-10 м, забезпечувала безпеку руху в умовах міського транспортного потоку і відповідала вимогам п. 12.1 і п. 13.1 ПДР України, та в наведеній дорожньо-транспортній ситуації у водія автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_1 відсутня технічна можливість уникнути контактування з автомобілем «Audi A4» шляхом застосування ефективного гальмування, так як величина повного зупинного шляху даного автомобіля більше відстані до перешкоди в момент виникнення небезпеки для руху.

Також зазначені вище обставини повністю підтвердили у судовому засіданні свідки - очевидці ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували в якості пасажирів в автомобілі його підзахисного.

Однак суддя, без законних на те підстав, не взяла до уваги пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а також висновок № 04/20 судового автотехнічного дослідження з обставин і механізму ДТП від 21.12.2020, зазначивши у постанові, що пояснення вказаних осіб спростовуються матеріалами справи у їх сукупності, та те, що при складенні даного висновку судовий експерт керувався лише копіями схеми і протоколу огляду місця події, а також заявою ОСОБА_1 , в якій викладено обставини ДТП, при цьому, судовим експертом не враховано (оскільки надано не було) пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 .

Разом з тим, в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_2 у своїх поясненнях жодним чином не спростував викладених у поясненнях ОСОБА_1 та свідків, та висновку судового експерта обставин дотримання ОСОБА_1 під час руху вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України.

При цьому твердження потерпілого про те, що при швидкості руху 50 км/год. та дистанції 10 м неможливо уникнути зіткнення, оскільки це є законами фізики, являється лише його припущенням, жодним чином не підтвердженим ні висновком спеціаліста або судового експерта, який би потерпілий міг надати у судове засідання для відповідного дослідження. Більше того, потерпілий суду пояснив, що він не є судовим експертом, тому стверджувати категорично, що при вищенаведеній швидкості та дистанції не можливо уникнути наїзду він не може, однак в постанові суду з незрозумілих причин ці пояснення не зазначені, що вказує на неповне відображення обставин викладених у поясненнях учасниками справи.

Тобто, висновок № 04/20 судового автотехнічного дослідження з обставин і механізму ДТП від 21.12.2020 року повністю відповідає обставинам даної ДТП, викладеним у протоколі огляду місця події, схемі до протоколу, поясненнях ОСОБА_1 , потерпілого і свідків та мав би бути врахований судом як належний і допустимий доказ, однак судом цей доказ був досліджений поверхнево, а фактично взагалі не досліджувався, та без законних на те підстав не був взятий до уваги, як і пояснення ОСОБА_1 та свідків.

Крім того, зауважує, що свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя обґрунтувала в основному протоколом про адміністративне правопорушення та схемою місця ДТП, що не може служити об`єктивним доказом, оскільки вони не мають наперед встановленої сили і мають враховуватися судом у сукупності з іншими належними і допустимими доказами, однак в оскаржуваній постанові не наведено будь-якої правової оцінки не тільки зазначеним доказам, а й запереченням сторони захисту щодо цих доказів та обставин самої пригоди, викладених у поясненнях ОСОБА_1 , свідків та висновку судового експерта.

За таких обставин, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини справи, тобто не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Патрикея В.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані.

Як убачається з провадження у справі про адміністративне правопорушення та постанови, суддя місцевого суду при розгляді даної справи дослідив її матеріали, проаналізував у постанові докази у справі, повно та всебічно з`ясувавши обставини, які вказують на порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , надав їм об`єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому судове рішення є належно обґрунтованим та відповідає вимогам діючого законодавства.

При цьому, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме - про не обрання ним під час керування 26 листопада 2020 року о 18 год. 02 хв. на Брест-Литовському шосе, неподалік від с/т «Зв`язківець», будинку 46, у напрямку пр. Перемоги в м. Києві автомобілем «HondaCR-V», державний номерний знак НОМЕР_1 , безпечної швидкості руху та не дотримання безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та отриманням внаслідок цього транспортними засобами механічних пошкоджень, відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами у справі.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; у схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди без будь-яких заперечень, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на Брест-Литовському шосе, неподалік від с/т «Зв`язківець», будинку 46, у напрямку пр. Перемоги в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту їх зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після зіткнення та пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а також у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин події.

Так, за поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним як після дорожньо-транспортної пригоди, так і в суді першої та апеляційної інстанції, 26 листопада 2020 року біля 18 год. він рухався автомобілем «Honda CR-V»по Брест-Литовському шосе у лівій смузі руху в напрямку проспекту Перемоги в м. Києві зі швидкістю не більше 50 км/год. за мікроавтобусом «Volkswagen T4» з дистанцією приблизно 8-10 м. Проїзна частина проспекту була сухою - горизонтального профілю, асфальтобетон, по дві смуги руху призначених для двох зустрічних напрямків, розділених між собою металевим відбійником. В певний момент часу водій мікроавтобуса раптово, як він пізніше дізнався, з метою уникнення контактування з легковим автомобілем «Audi A4», що зупинився перед ним, без включення світлових покажчиків повороту відповідної сторони та покажчиків гальмування, виконав маневр відвороту вліво, тобто змінив смугу руху. Під час виконання маневру об`їзду перешкоди мікроавтобус «Volkswagen T4» здійснив контактування правою задньою бічною поверхнею з лівою задньою кутовою поверхнею автомобіля «Audi A4». Після зміщення мікроавтобуса вліво, він, на відстані приблизно 10-15 м, побачив перешкоду для руху - автомобіль «Audi A4» і одразу ж застосував екстрене гальмування, однак уникнути контактування з задньою частиною нерухомого автомобіля «Audi A4» не зміг, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Тому вважає, що винним у ДТП є водій мікроавтобусу «Volkswagen T4», який непередбачено здійснив різкий поворот без сигналів гальмування та покажчиків повороту, тобто порушив правила зміни напрямку руху.

Разом з тим, такі пояснення ОСОБА_1 щодо його невинуватості у дорожньо-транспортній пригоді спростовуються поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , даними схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення та пошкоджень, які вони отримали в результаті цього.

Так, за поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , які він підтвердив і в суді апеляційної інстанції, він, 26.11.2020 року приблизно о 18 год., керуючи автомобілем «Audi», рухався по Житомирській трасі - Брест-Литовському шосе у крайній лівій смузі зі швидкістю приблизно 70 км/год. Перед його автомобілем рухався автомобіль «Skoda», водій якого екстрено загальмував. Дистанція між його автомобілем та автомобілем «Skoda» була приблизно 50 м. Він теж вимушений був застосувати екстрене гальмування і встиг зупинитися, але після зупинки одразу відчув удар у ліву сторону свого автомобіля, після чого його відкинуло на автомобіль «Skoda», потім він відчув ще один удар у задній бампер і його знову відкинуло на автомобіль «Skoda». Вийшовши з автомобіля, він побачив, що з його автомобілем спочатку зіткнувся автомобіль «Volkswagen», а потім автомобіль «Honda». Також пояснив, що водій автомобіля «Volkswagen» намагався уникнути зіткнення і звернув ліворуч до відбійника, а ОСОБА_1 , рухаючись у загальному потоці автомобілів, які рухалися зі швидкістю 70-80 км/год., рухався зі швидкістю вищою ніж 50 км/год. та не дотримався безпечної дистанції, що і стало причиною ДТП.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідає об`єктивним даним, що зазначені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та підтверджений зібраними по справі доказами.

Зокрема, ці обставини підтверджуються і схемою дорожньо-транспортної пригоди, правильність якої не оспорювалася учасниками пригоди при її складанні, та в якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після зіткнення, а також пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, з якої вбачається, що в результаті зіткнення в автомобілі «Honda CR-V»було пошкоджено передній бампер, решітку радіатора та капот, а в автомобілі «Audi A4» - кришку багажника, задній бампер, заднє праве крило, лівий фонар та заднє ліве крило.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «Honda CR-V» та «Audi A4»свідчать про те, що саме передньою частиною автомобіль «Honda CR-V» контактував із задньою частиною автомобіля «Audi A4».

Отже, дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, і в залежності від них повинен дотримувати безпечної дистанції.

При цьому, відповідно до визначення терміну «безпечна дистанція», яке міститься у п. 1.10 ПДР, - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткнення без здійснення будь-якого маневру.

Також слід вказати, що дотримання положень пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху полягає в тому, що водій постійно перебуває в контакті з елементами середовища руху, які у процесі руху постійно змінюються, змушуючи водія постійно приймати рішення щодо вибору безпечної швидкості руху в конкретних умовах, а вибрана дистанція повинна забезпечити можливість безпечної зупинки транспортного засобу у випадку, якщо водій переднього транспортного засобу застосував екстрене гальмування або зупинився, чого не було дотримано з огляду на пояснення ОСОБА_1 .

Тобто обрана ОСОБА_1 швидкість, навіть в межах дозволеної, не була безпечною, оскільки при її виборі ним не було враховано ні дорожню обстановку, ні стан проїзної частини, аби безпечно керувати транспортним засобом, що призвело до недотримання ним безпечної дистанції, та як наслідок до зіткнення транспортних засобів.

Тому твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що зіткнення сталося внаслідок порушення ПДР водієм автомобіля «Volkswagen T4», а саме, що водій автомобіля «Volkswagen T4» різко загальмував та здійснив різкий поворот вліво без покажчиків сигналів гальмування та поворотників, від чого ОСОБА_1 в`їхав в автомобіль «Audi A4», не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини нічим не підтверджені, а до того ж такі дії водія автомобіля «Volkswagen T4» не перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, тому що остання зумовлена виключно одноосібними діями водія ОСОБА_1 , котрий недотримався вимог Правил дорожнього руху, які зобов`язують його при здійсненні руху дотримуватись безпечної дистанції.

З огляду на те, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисником не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування висновку суді місцевого суду про доведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, їх твердження про дотримання Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 є безпідставними.

Посилання ж захисника на висновок експертного автотехнічного дослідження № 04/20 від 21.12.2020 року, відповідно до якого швидкість руху в 50 км/год. і величина дистанції в межах 8,0 - 10,0 м, що були вибрані водієм автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_1 , забезпечували безпеку руху в умовах міського транспортного потоку і відповідали вимогам п. 12.1 і п. 13.1 ПДР України, та в наведеній дорожньо-транспортній ситуації у водія автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_1 відсутня технічна можливість уникнути контактування з автомобілем «Audi A4» шляхом застосування ефективного гальмування, так як величина повного зупинного шляху даного автомобіля більше відстані до перешкоди в момент виникнення небезпеки для руху, та встановлення технічної можливості у водія автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_1 уникнути попутне зіткнення з нерухомим автомобілем «Audi A4» шляхом застосування маневру не має технічного змісту, через неможливість зміщення вліво і зайнятість правої смуги руху, до уваги не приймаються, оскільки експертом при дослідженні не були враховані всі об`єктивні дані та фактичні обставини ДТП, а саме не були враховані пояснення водія автомобіля «Audi A4» ОСОБА_2 , що також не заперечує і захисник, зазначаючи, що на дослідження експерту пояснення ОСОБА_2 не надавалися, так як на момент призначення експертизи їх у матеріалах справи не було, на експертизу було надано лише протокол про адміністративне правопорушення, схема ДТП, пояснення ОСОБА_1 та свідків ДТП, а до того ж питання дотримання в даній дорожній ситуації ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР України по відношенню до автомобіля «Audi A4», з яким сталося зіткнення, експертом і не вирішувалось, а його висновки наведені в аспекті лише неможливості дотримання ним вимог п. 12.3 ПДР України, що виходить за межі складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про порушення ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події, а тому доводи апеляційної скарги захисника Патрикея В.О. про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та про порушення виключно водієм транспортного засобу «Volkswagen T4» вимог правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів, не заслуговують на увагу.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

А відтак, з урахуванням наведеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та обґрунтовано прийняв рішення про закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Разом з тим, необхідно внести уточнення у постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року, у зв`язку з допущеними помилками, а саме: вказати у вступній частині постанови рік народження ОСОБА_1 з «1996» замість «1966».

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Патрикея В.О. залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, - без змін.

Уточнити постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року, вказавши у вступній частині постанови рік народження ОСОБА_1 «1966» замість «1996».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.