ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 33/819/126/21 Доповідач: Кутурланова О.В.
Категорія: ст.44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кутурланової О.В.,

за участю секретаря Литвиненко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу адвоката Душенко Валентини Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які складають 17000 грн та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 28 жовтня 2020 року о 07 год 00 хв. в м.Херсоні по Миколаївському шосе, керуючи маршрутним транспортним засобом ЕТАЛОНА08128, державний номерний знак НОМЕР_1 , який виконував регулярні перевезення людей на маршруті №2, в порушення підпункту 2 пункту 11 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року перевозив пасажирів у кількості, що перевищує максимально дозвільну відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме 46 осіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Душенко В.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , з постановою не погоджується, вважає її незаконною. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №122752 складено з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, оскільки містить виправлення та неточності, у ньому не зазначено відомостей про застосування технічних засобів фіксації.

Крім того зазначає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного правопорушення, оскільки працює водієм і не зобов`язаний слідкувати за кількістю пасажирів в салоні маршрутного таксі, суб`єктом відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення є перевізник, а не водій.

Вважає, що встановлені карантині обмеження суперечать Конституції України.

В суді апеляційної інстанції адвокат Душенко В.А. підтримала доводи апеляційної скарги у повній мірі і додатково пояснила, що ОСОБА_1 перевезення пасажирів понад встановлену кількість не здійснювалось, пасажири самостійно зайшли в салон, а після його зауваження щодо кількості місць покинули салон.

Заслухавши позицію апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив матеріали справи, на підставі чого дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Суд вірно виходив з того, що стаття 44-3 КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства.

Так, статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, у зв`язку із чим серед ознак суті адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол.

Згідно зі статтею 1 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Державне регулювання діяльності у сфері захисту населення від інфекційних хвороб здійснюється, в тому числі, Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 28.10.2020 року, керуючи маршрутним транспортним засобом Еталон А08128, державний номерний знак НОМЕР_1 , який виконував регулярні перевезення по маршруту №2 приблизно о 07 год. 10 хв. у м.Херсоні по Миколаївському шосе перевозив пасажирів понад максимально дозвільну кількість місць зазначених у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а саме у кількості 46 осіб, чим порушив вимоги підпункту 2 пункту 11 вказаної Постанови, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №122752 від 28.10.2020 року та відео-файлом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, зі змісту якого вбачається, що в маршрутному автобусі (номер маршруту 2), керування яким здійснював ОСОБА_1 , перед його відправленням значна кількість пасажирів стоїть, всі сидячі місця зайняті.

В письмових поясненнях від 28.10.2020 року ОСОБА_1 не заперечував скоєння адміністративного правопорушення, зазначивши, що не контролював під час руху автобусу кількість пасажирів, у подальшому порушення карантинних заходів усунено разом з працівниками поліції.

Доводи апеляційної скарги про те, що водій не зобов`язаний стежити за кількістю пасажирів в салоні і це є виключно обов`язком суб`єкта, який організовує послуги з перевезення пасажирів є неприйнятними, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 передбачено певні заборони саме за перевезення пасажирів, тобто суб`єктом визначена саме особа, яка безпосередньо здійснює вказані дії, в даному випадку зазначеною особою є водій транспортного засобу ОСОБА_1 .

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з такими порушеннями, які виключають можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки як вбачається із протоколу, він складений уповноваженою службовою особою, містить відомості щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, містить дату, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, підпис поліцейського, що його склав, що відповідає положенням ст. 255, 256 КУпАП.

За наведених обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 294, 295, 296 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні апеляційної скарги адвоката Душенко Валентини Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду О.В. Кутурланова