Справа № 461/1192/21 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/328/21 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Андріїва М. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 25 лютого 2021 року,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )

- адвоката Сідого С.В.,

представника митниці Хоми Т.Б.

в с т а н о в и в:

цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 Митного кодексу України закрито, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №0050/20900/21 від 13 січня 2021 року, транспортний засіб повернуто ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Згідно постанови судді, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0050/20900/21, 13 січня 2021 року близько 15 години 18 хвилин в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби заїхав транспортний засіб «PEUGEOT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , в якому в якості водія переміщувався гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), який слідував з України в РП.

Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу встановлено, що на даного громадянина спрацював профіль ризику 401-1 та 801-1 про те, що наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення.

Проведеною перевіркою у відповідності до інформації електронних баз даних АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Департаменту митної справи ДФС з`ясовано, що гр. ОСОБА_3 23.04.2019 о 17:37:05 год. ввіз на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» транспортний засіб «PEUGEOT 407», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС.

Підтверджуючих документів щодо обставин, що б обумовили неможливість своєчасного вивезення автомобіля (з врахуванням продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу на 60 днів, до 22 червня 2020 року), зокрема, сертифікату про форс-мажорні обставини виданого ТПГІ України, у відповідності до вимог ст 460 МК України, rp. Brandі Luidgi ( ОСОБА_2 ) до митного контролю не надав.

Дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 6 ст. 481 МК України.

В апеляційній скарзі представник Галицької митниці Держмитслужби Андріїв М. покликається на те, що висновок суду помилковим і необгрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, в результаті чого постанова суду винесенна з порушенням норм процесуального та матеріального права та підлягає скасуванню. Зазначає, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу«PEUGEOT», реєстраційний номер НОМЕР_1 більш ніж на тридцять діб. Проте, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати» визнав факт пандемії коронавірусу обставиною непереборної сили без відповідного сертифіката ТПП.

Просить скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 25 лютого 2021 року, та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170000,00 гривень або конфіскації тимчасово вилученого протоколом транспортного засобу марки «PEUGEOT», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) витрати митниці, пов`язані із зберіганням на складі предметів правопорушення.

Заслухавши пояснення представника митниці Хоми Т.Б., який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) - адвоката Сідого С.В., який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) при вищезгаданих обставинах вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 481 МК України.

При цьому його вина підтверджується даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №0050/20900/21 від 13.01.2020; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; копією паспорта ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ); даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску; митною декларацією від 13.01.2021 та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Що ж стосується накладення стягнення, то згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03 червня 2005 року суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

У ст. 22 КУпАП зазначається, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

В кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

При вирішенні питання про накладення стягнення за дане адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст.ст. 22, 23, та 33 КУпАП, зокрема, характер вчиненого правопорушення, невисоку суспільну небезпеку, особу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) а саме: те, що такий вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, у вчиненому правопорушенні щиро розкаюється, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, та що наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам, а також те, що причиною вчинення ОСОБА_1 правопорушення стала пандемія коронавірусу і, як наслідок, неможливість виїзду фізичних осіб з території України, що унеможливлювало його виїзд та переміщення автомобіля до вказаної дати, прийшов до вірного та обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) слід звільнити від адміністративної відповідальності за порушення митних правил у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі слід закрити.

А тому, на переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції при винесенні постанови не дотримано вимог ст. 245 КУпАП, є необґрунтованими.

З врахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Андріїва М. - залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 Митного кодексу України закрито, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.