ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/901/21 Справа № 205/2677/21 Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Мороза Є.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один ) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 16 лютого 2021 року о 11 год. 20 хв. у м. Дніпро на вул. Докучаєва, в районі будинку №34, керував автомобілем «Mazda 6» д/н НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, який було встановлено у КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР, висновок №672 від 23.02.2021 року. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Мороз Є.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову необгрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням права на справедливий суд та права на захист, невідповідністю нормам КУпАП, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що в діях ОСОБА_1 не має складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а інкриміноване діяння не відповідає фактичним обставинам поведінки, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам сторони захисту, викладеним у запереченні на протокол про адміністративне правопорушення, одні докази, що на думку суду свідчили про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому останньому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП прийняв та розширив, що заборонено Законом, інші докази, що свідчили про порушення процедури оформлення протоколу, процедури освідування на стан сп`яніння, незаконності зупинки транспортного засобу, не відсторонення водія від управління транспортним засобом, порушення принципу законодавчої визначеності, порушення принципу презумпції невинуватості, порушення права на захист та професійну правничу допомогу, тощо, не прийняв, не зазначивши, при цьому, мотивів неприйняття таких доказів.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення. Зокрема, як було зазначено вище, інкриміноване за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 діяння мало місце 16 лютого 2021 року о 11 годині 20 хвилин та було підтверджено відповідним доказом 23 лютого 2021 року, коли був заповнений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 672, яким підтверджено стан сп`яніння водія - ОСОБА_1 під час керування ним транспортного засобу, при цьому протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено значно пізніше - 19 березня 2021 року о 09 годині 40 хвилин, що в свою чергу тягне за собою недопустимість такого протоколу, оскільки він був оформлений з порушення порядку, встановленого цим Кодексом.

Крім того, з матеріалів адміністративної справи випливає, що під час їх оформлення ОСОБА_1 не був опитаний, йому не був вручений протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, а отже ОСОБА_1 не був ознайомлений з пред`явленим йому звинуваченням належним чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складеного за його відсутності.

Зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не був запрошений інспектором поліції для проведення відповідної процесуальної дії, оскільки в матеріалах справи немає відповідних повідомлень про вручення поштового відправлення останньому, та ОСОБА_1 не було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, не надано можливість подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, скористатися правом на захист.

В матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки останнє взагалі не складалось поліцейським.

Крім того, вказує, що в протоколі не зазначено жодної ознаки наркотичного сп`яніння, поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Вважає, що з боку працівників поліції вбачається упереджене ставлення до ОСОБА_1 , оскільки останнього декілька разів зупиняли патрульні.

В судових засіданнях ОСОБА_1 та його захисник Мороз Є.В. підтримали апеляційну скаргу захисника та з підстав, викладених у скарзі просили її задовольнити, а постанову суду скасувати як незаконну та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні особою транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Так, винуватість ОСОБА_1 підтверджується відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 022991 від 19.03.2021 року, висновком КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР №672 від 23.02.2021 року, про те, що 16.02.2021 року о 11-20 год. ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, та в сукупності з іншими доказами рапортом інспектора УПП від 19.03.2021 року відповідно до якого 16.02.2021 року у м. Дніпро на вул. Докучаєва в районі будинку №34, був зупинений автомобіль «Mazda 6» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , в ході спілкування у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів інспекторів Управління патрульної поліції, на якому зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та обставини зупинки транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він складений з порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, а саме пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення, апеляційний суд вважає такими, що не ґрунтується на вимогах закону та суперечать його точному змісту.

Виходячи з визначення початку строку для складення протоколу, передбаченого ст. 254 КУпАП, а саме не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, такі строки взагалі не були порушені, оскільки скласти протокол відносно особи працівники поліції можуть тільки тоді, коли до Управління патрульної поліції надійшов висновок із закладу охорони здоров`я із результатами медичного дослідження, на що об`єктивно потрібен час для здійснення лабораторних досліджень і тільки після того, як працівник поліції отримав цей висновок, підтвердилась така ознака об`єктивної сторони правопорушення, як «в стані наркотичного сп`яніння».

Крім того, особа має право надати пояснення з приводу виявлених фактів для чого ОСОБА_1 викликався до Управління патрульної поліції, проте не з`явився, у зв`язку з чим протокол був складений у його відсутність.

Інше тлумачення процесуальних строків складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 254 КУпАП унеможливило б досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема охорона прав і свобод громадян, власності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Посилання захисника, що під час оформлення матеріалів ОСОБА_1 не був опитаний, йому не був вручений протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, а отже ОСОБА_1 не був ознайомлений з пред`явленим йому звинуваченням належним чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складеного за його відсутності, а також, що та ОСОБА_1 не було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та скористатися правом на захист апеляційний суд розцінює як такі, що не є істотним порушенням вимог процесуального закону з огляду наступне.

Як видно з матеріалів справи, в суді першої інстанції приймали участь адвокат Щагіна С.Ю. та адвокат Мороз Є.В., який є апелянтом у цьому провадженні та які здійснювали захист ОСОБА_1 в суді першої інстанції. Також в матеріалах справи є заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, а сам ОСОБА_1 брав участь в судах першої та апеляційної інстанціях та надавав пояснення.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави стверджувати про порушення прав ОСОБА_1 бути ознайомлений зі змістом протоколу, надавати пояснення, подавати докази, а також на професійну правову допомогу.

В супереч тверджень захисника, відсутність в матеріалах справи направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не спростовує результати медичного дослідження, підставою для проведення якого є відповідне направлення поліцейського, а не долучення примірника такого направлення до матеріалів справи є недоліком в оформленні матеріалів, проте не тягне визнання доказів, зокрема медичного висновку, недопустимим та недостовірним доказом.

Під час дослідження матеріалів справи, зокрема відеозаписів події правопорушення, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкцій, затверджених спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року та наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, які мали б наслідок закриття провадження у справі.

Інші аргументи апеляційної скарги є ідентичні доводам, що були викладені в суді першої інстанції та є такими, що не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки.

Отже, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мороза Є.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2021 року, відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко