Апеляційне провадженя № 33/824/887/2021 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_2 та захисника Чернати М.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2020 року, прийняту щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою судді, 13 вересня 2020 року близько 15 год. 10 хв. по вул. Шевченка, 138 с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Loncin LX200 GY3» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з доповненнями на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2020 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а справу щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки не забезпечено розгляд справи в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим порушено його право на захист. Крім того, апелянт вказує на незаконність постанови через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки на вимогу ОСОБА_1 працівники поліції відмовили йому у проходженні тесту на стан сп`яніння на місці, також в протоколі не міститься інформація щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є грубим порушенням ст. 266 КУпАП. Апелянт зазначає, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП був порушений порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений діючим законодавством України, а отже досліджений судом першої інстанції протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом. Також апелянт зазначає, що судом не враховано те, що працівники поліції зупинку транспортного засобу з водієм ОСОБА_1 не здійснювали, так як він не рухався, а стояв на узбіччі, докази керування останнім транспортним засобом відсутні. Крім того, апелянт вказує, що суд не врахував те, що до неповнолітнього можливо застосувати заходи впливу визначені в ст. 24-1 КУпАП.

До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2020 року. Обґрунтовуючи клопотання, ОСОБА_1 зазначає, що про час і місце розгляду справи він повідомлений не був, а копію постанови отримав лише 16 жовтня 2020 року, після того як звернувся до місцевого суду з метою отримання інформації про стан розгляду справи щодо нього.

З метою забезпечення можливості ОСОБА_1 реалізувати право на оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає можливим поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2020 року.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №321692 від 13 вересня 2020 року, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, письмових поясненнях свідків, рапорті інспектора взводу №1 роти №2 БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП ст. лейтенанта поліції Степаненко О.М., відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Вказаним доказам суддя місцевого суду надав належну оцінку, та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Так, апеляційним судом було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. На вказаному відеозапису зафіксовано те, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що його зупинено за порушення Правил дорожнього руху та про наявність у нього ознак сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на підтвердження чого в матеріалах справи є направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в присутності двох свідків, при цьому зазначивши причиною відмови те, що він поспішає. Будь-яких порушень з боку працівників поліції зазначений відеозапис не містить.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 неправомірно не було запропоновано інспектором поліції пройти тест для виявлення ознак наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, чим порушено ч.2 ст. 266 КУпАП, є безпідставними, оскільки згідно п.2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі не міститься інформація щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є грубим порушенням ст. 266 КУпАП, є безпідставними оскільки сам ОСОБА_1 по суті порушення в протоколі зазначив, що мотоцикл залишає на місці зупинки, зобов`язується за кермо не сідати.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував, що до неповнолітнього можливо застосувати заходи впливу визначені в ст. 24-1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, адміністративних правопорушень, передбачених у тому числі частинами першою, другою і третьою статті 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП.

За результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_1 вчинив разове правопорушення, яке не потягло за собою будь-яких негативних наслідків, а тому, з урахуванням особи ОСОБА_1 , який позитивно характеризується, апеляційний суд вважає за можливе змінити постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 в частині накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, застосувавши до нього захід впливу у вигляді попередження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2020 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 130 КУпАП змінити в частині накладення на нього адміністративного стягнення, застосувавши до нього на підставі ст. 24-1 КУпАП захід впливу у вигляді попередження.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко