ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1122/21 Справа № 932/2775/21 Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К. С. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює провідним юрисконсультом ДМРП ВКГ "Дніпро-західний Донбас", який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

Встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 261, вбачається, що такий було складено 29.03.2021 року старшим оперуповноваженим 6-го відділу Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Денисенком В.С.

У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що ОСОБА_1 , будучи відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», під час припинення діяльності пов`язаної із виконанням функцій держави, несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю, на його думку, в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не надано належну оцінку всім наявним доказам, що суперечить засадам всебічного та повного дослідження всіх обставин.

Вказує, що під час розгляду справи судом було проігноровано його пояснення по справі.

Вважає, що суд прийшов помилкового висновку про дату виявлення правопорушення.

Відповідно до листа Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 01.03.2021 року № 1361/55/103/01-2021, Управлінню вже 01.03.2021 року було відомо про порушення строку подання декларації перед звільненням. 23 березня 2021 з даного приводу мною були надані відповідні пояснення на ім`я начальника УСР в Дніпропетровській області ДСР НП України полковника поліції Андрію Даниляку.

На думку апелянта, дата складання Протоколу не є датою виявлення правопорушення, в можливо правопорушення вже було виявлено на 01.03.2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 38 КУпАП: «Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення».

Постанова винесена 08.06.2021 року тобто зі спливом тримісячного строку з дня можливого виявлення.

Вказує, що в постанові не доведено наявність в ОСОБА_1 умислу, неналежним чином досліджено об`єктивну сторону та в той же час судом зазначено про наявність складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що мав інформацію відносно необхідності подання декларації до 1 квітня 2021 року. Але в подальшому від колег-депутатів та працівників поліції дізнався щодо необхідності подання декларації після закінчення каденції. Вважає, що приховувати йому немає чого, 19.03.2021 року подав щорічну декларацію та декларацію після звільнення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав викладених в ній.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи апелянта, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив суду, що факт вчинення адміністративного правопорушення та свою вину не визнає, зазначив, що не вважає, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, оскільки вже 01.03.2021 року було відомо про порушення строку подання декларації перед звільненням. 23.03.2021 року з даного приводу ним були надані відповідні пояснення. Вважає, що факт виявлення порушення - це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення. Крім цього, твердження про умисне скоєння ним правопорушення не відповідає дійсності, оскільки він мав інформацію саме відносно необхідності подання декларації до 01 квітня 2021 року. Крім цього, будучи законослухнянною особою він з`ясовував у відділі організаційної роботи та внутрішньої політики Шевченківської районної у місті ради щодо строків подання декларації, але йому було зазначено, що він має подати декларацію, як і кожного року до цього, до 1 квітня. Крім цього за Протоколом сертифікат електронного цифрового підпису був виготовлений лише 19.03.2021 року, але даний сертифікат був виготовлений на заміну сертифіката від червня 2020 року та який він не міг використовувати у зв`язку з втратою пароля. Отже він не усвідомлював протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, тобто в його діях не було прямого або непрямого умислу. Отже, відсутність умислу є ознакою відсутності суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вважає, що відповідальність за ЗУ «Про запобігання корупції» на момент виникнення у нього відповідного зобов`язання не була чинною, а отже на момент припинення його каденції Законом України «Про запобігання корупції» відповідальність за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення була відсутня. Крім цього, його не було повідомлено у встановлені строки про неподання ним вчасно декларації, а отже Уповноважений підрозділ (особа) органу, в якому працює (працював) суб`єкт декларування та Національне агентство не належним чином виконали вимоги ЗУ «Про запобігання корупції», внаслідок чого він був позбавлений визначеної Законом можливості виправити ситуацію. До того ж, вважає, що його повноваження не є припиненими, оскільки перша сесія Шевченківської районної у місті Дніпрі ради нового скликання на теперішній час не відкрита, а в Третьому апеляційному адміністративному суді відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою у справі № 160/7958/18 щодо оскарження рішення Дніпровської міської ради УІІ скликання № 95/31 від 25.04.2018 року.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_1 25.10.2015 року обраний депутатом Бабушкінської районної у місті Дніпрі ради, яку в подальшому було перейменовано в Шевченківську районну у місті Дніпрі раду.

Його повноваження, як депутата районної у місті ради припинились 27.11.2020 року з часу проведення першої сесії Дніпровської міської ради.

Відповідно до п. 2 ч. 5 Розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК №168/19 від 12.12.2019 року, декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першогочастини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної упідпунктах "а","в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону. За цих обставин судом не приймаються до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що подання декларації перед звільненням не охоплюється будь-якими часовими рамками.

Згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є адміністративно караним діянням, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Після припинення повноважень, ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, оскільки така фактично ним була подана 22.03.2021 року.

Судом першої інстанції ретельно перевірено надані докази та твердження ОСОБА_1 , які в своїй сукупності не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення. Суд першої інстанції, зазначив, що повноваження ОСОБА_1 , як депутата, припинилися 27.11.2020 року, про що йому було достеменно відомо, він подав декларацію перед звільненням 22.03.2021 року, що свідчить про його обізнаність в необхідності подання такої декларації. Крім цього, решта тверджень ОСОБА_1 щодо відсутності в нього умислу на вчинення правопорушення, наявність Рішення Конституційного Суду України та наявність справи в провадженні адміністративного суду не спростовують його обов`язку подання декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, оскільки станом на 27.11.2020 року його повноваження були припинені. Щодо зазначеного ОСОБА_1 про закінчення строків його притягнення до відповідальності, то суд зазначає, що ним було подано вказану декларацію 22.03.2021 року, при цьому з 01.03.2021 року уповноважений орган розпочав перевірку підстав порушення цих строків і лише після встановлення всіх обставин справи склав протокол у справі про адміністративне правопорушення 29.03.2021 року - що і є датою виявлення порушення, оскільки саме цієї дати було встановлено, що правопорушення вчинене.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Судом першої інстанції вирішено питання про накладення мінімального за розміром адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП з дотриманням положень ст. ст. 33, 38 цього Кодексу.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, що є законною та обгрунтованою, немає.

Керуючись ч. 6, 7ст. 126 Конституції України, Законом України "Про запобігання корупції", ст. ст. 7, 9, 10, 11, ч. 1 ст.172-6, ст. ст. 247, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко