Провадження № 3/734/980/21 Справа № 734/1925/21
ПОСТАНОВА

іменем України

27 липня 2021 року смт. Козелець

Cуддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участі секретаря судових засідань Дідовець, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шимко А.О., представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Огієнко О.Ф., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 184787 від 15.05.2021 року встановлено, що 15.05.2021 року о 11 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «VOLVO FH 440» днз. НОМЕР_1 , з напівпричепом «МАЗ» днз. НОМЕР_2 по автодорозі Київ-Знамянка 23 км + 500 м., не врахував дорожню обстановку, особливості вантажу та не дотримався безпечної дистанції до автомобіля «ШКОДА ОКТАВІЯ» днз. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 внаслідок чого сталося зіткнення, в якому автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив суду що 15 травня 2021 керуючи автомобілем «VOLVO FH 440» днз. НОМЕР_1 , з напівпричепом «МАЗ» днз. НОМЕР_2 , по трасі Обухів-Київ біля повороту на с. Ходосіївка здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода Октавія», який виїхав перед ним з правої полоси, фактично «підрізавши» його автомобіль та раптово загальмував. Швидкість керованого автомобіля складала близько 60 км/год. З метою уникнення зіткнення, він застосував екстрене гальмування, але враховуючи вагу керованого ним вантажного автомобіля, уникнути ДТП не представилося можливим.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 виходить, що 15 травня 2021 року керуючи автомобілем «Шкода Октавія» він прямував в м. Київ. На перехресті біля супермаркету Мегамаркет с. Ходосівка зупинився на червоний сигнал світлофора. Через деякий час відчув удар в задню частину свого автомобіля. Подія сталась близько 12.07 години. В результаті ДТП постраждала дружина ОСОБА_3 яка була доставлена в обласну лікарню каретою швидкої допомоги.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, який просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, представника потерпілого, яка ставить під сумнів результати авто технічного експертного дослідження та вважає вину ОСОБА_1 доведеною, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2.3б Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Висновком авто технічного експертного дослідження № 188-06/21 від 05 липня 2021 року встановлено, що:

1.З технічної точки зору в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Skoda» н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 мав діяти відповідно до вимог п.п. 8.11 та 10.1, 10ю3 ПДР України.

З технічної точки зору в даній дорожній обстановці водій автомобіля «VOLVO FH 440» днз. НОМЕР_1 , з напівпричепом «МАЗ» днз. НОМЕР_2 ОСОБА_1 мав діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України.

2.Для оцінки дій водія ОСОБА_1 з точки зору їх відповідності (або невідповідності ) вимогам 2.3 б ПДР України, спеціальних знань не потрібно.

З технічної точки зору в даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 13.1 ПДР України не вбачається.

Вимогами п. 13.1 ПДР України дії водія ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці не регламентується із описаних в дослідницькій частині причини.

3.З технічної точки зору в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Skoda» н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 8.11 та 10.1, 10.3 ПДР України і така невідповідність перебуває у причинному зв`язку із настанням даної ДТП.

З технічної точки зору в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «VOLVO FH 440» днз. НОМЕР_1 , з напівпричепом «МАЗ» днз. НОМЕР_2 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається.

Пояснення, які дав у судовому засіданні ОСОБА_1 , повністю підтверджуються переглянутим у судовому засіданні відео файлом з камер спостереження, на якому зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди.

На схемі, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, нанесено розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, що не може доводити вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У судове засідання викликався інший учасник події ОСОБА_2 , але до суду не з`явився.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 червня 2019 року у справі № 560/751/17 зробив висновок про те, що пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак, застосовуючи принцип безпосереднього дослідження доказів, тобто того, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, вищенаведені письмові пояснення ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до уваги, як допустимі докази.

Таким чином, суд бере до уваги в якості доказів лише ті покази, які були перевірені, досліджені та отримані безпосередньо під час розгляду справи в суді.

Отже, покази ОСОБА_1 , які були ним дані під час судового засідання не спростовані жодним належним та допустимим доказом, тому суд бере їх до уваги при прийнятті рішення.

Та обставина, що працівниками патрульної поліції складено протокол на водія ОСОБА_1 , не може слугувати беззаперечною підставною для притягнення виключно його до адміністративної відповідальності. Згідно з положеннями КУпАП у протоколі про адміністративні правопорушення фіксується вчинене правопорушення. Провадження в справі про адміністративне правопорушення, зокрема, з`ясування чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні і т.д., здійснює уповноважений орган, в даному випадку - суд.

Також суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Європейський Суд з прав людини у справі «Кобець проти України» 14.02.2008 зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п.282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження в адміністративній справі відносно неї про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст.ст.38, 268, 283- 285, 287-289, 247 п.1 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд протягом 10 діб з дня її проголошення.

Суддя Козелецького районного суду

Іванюк Т.І.