Справа №461/6338/21
Провадження №3/461/3145/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Пелех О.А., за участю прокурорів Петреченка В.М. та Голинця З.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері західного регіону Голинця З.Є. про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, командира військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

Командир військової частини НОМЕР_1 генерал-майор ОСОБА_1 ,будучи військовою службовою особою (військовим начальником), на яку постійно покладено виконання організаційно розпорядчих обов`язків та адміністративно-господарських обов`язків у порушення вимог статей 11, 16, 58 та 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548 - XIV, посадових обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 , п. 6 Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 № 450 та наказу начальника Львівського гарнізону від 21.03.2019 № 5 «Про визначення населених пунктів, що знаходяться в безпосередній близькості від розташування військових частин ІНФОРМАЦІЯ_2 » в умовах особливого періоду, перебуваючи 28 лютого 2020 року у приміщенні свого службового кабінету по АДРЕСА_1 , недбало поставився до військової служби, а саме - неналежно виконуючи свої службові обов`язки, знехтував зазначеними вимогами законодавства щодо порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям за піднайом жилих приміщень, у зв`язку з чим правильно не застосував у повсякденній діяльності вказане законодавство під час видачі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2020 № 23 «Про виплату особам офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень у 2020 році», в частині, що стосується виплати грошової компенсації за піднайом (найом) іншому військовослужбовцю вказаної військової частини - полковнику ОСОБА_2 .

Тобто, генерал-майор ОСОБА_1 , не передбачаючи можливості настання негативних наслідків у вигляді незаконного витрачання бюджетних коштів, хоча повинен був і міг їх передбачити, в умовах особливого періоду, під час видачі 28 лютого 2020 року у приміщенні свого службового кабінету по АДРЕСА_1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2020 № 23 «Про виплату особам офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень у 2020 році», не врахував його суперечність (невідповідність) вимогам п. 6 Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 № 450 та наказу начальника Львівського гарнізону від 21.03.2019 № 5 «Про визначення населених пунктів, що знаходяться в безпосередній близькості від розташування військових частин ІНФОРМАЦІЯ_2 », внаслідок чого допустив незаконне витрачання бюджетних коштів, а саме безпідставні виплати військовослужбовцю ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 по 31.03.2020 грошової компенсації за піднайом (найом) жилого приміщення в розмірі - 8,4 тис. грн., якому такі виплати законодавством не передбачалися.

Більш того, генерал-майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, всупереч отриманого 22.03.2019 військовою частиною НОМЕР_1 наказу начальника Львівського гарнізону від 21.03.2019 № 5 «Про визначення населених пунктів, що знаходяться в безпосередній близькості від розташування військових частин ІНФОРМАЦІЯ_2 », за період часу з 27.03.2019 по 31.12.2019 не організував проведення перевірки документів осіб, які отримували у військовій частині НОМЕР_1 грошову компенсацію за піднайом жилих приміщень, у тому числі військовослужбовця ОСОБА_2 , а відтак не виявив зазначені порушення та у подальшому не вніс необхідні зміни до наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2019 №77ад «Про виплату особам офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень у 2019 році» в частині припинення виплат грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень військовослужбовцю ОСОБА_2 , якому такі виплати законодавством не передбачалися, та до вересня 2020 року не вживав жодних заходів щодо своєчасного та повного відшкодування незаконно витрачених за період часу з 21.03.2019 по 31.03.2020 бюджетних коштів на загальну суму - 31,9 тис. грн., у зв`язку з безпідставною виплатою вказаному військовослужбовцю грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень.

Відшкодування зазначених грошових коштів здійснено лише після безпосереднього виявлення у квітні 2020 року аудиторами Західного територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, в ході проведення аудиту фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 (аудиторський звіт від 12.06.2020 № 234/27) та фінансово-господарської діяльності 11-ої комендатури охорони та обслуговування (аудиторський звіт від 12.06.2020 № 234/26) факту безпідставної виплати військовослужбовцю ОСОБА_2 грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень.

Також, командир військової частини НОМЕР_1 генерал-майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою (військовим начальником), на яку постійно покладено виконання організаційно розпорядчих обов`язків та адміністративно-господарських обов`язків у порушення вимог статей 11, 16, 58 та 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548 - XIV, в умовах особливого періоду, у проміжок часу з 27.03.2019 по 31.03.2020 не встановив у військовій частині НОМЕР_1 такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України, не знав у повній мірі стан справ у дорученій військовій частині, не організував дієвий контроль за дотриманням та правильним застосуванням у військовій частині НОМЕР_1 вищевказаного законодавства щодо порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям за піднайом (найом) жилих приміщень,не здійснив на належному рівні загальне керівництво організацією фінансово-економічної діяльності у військовій частині НОМЕР_2 виявлення та унеможливлення вказаних порушень, не провів на достатньому рівні роботу щодо зміцнення військової дисципліни серед підлеглого особового складу, в частині неухильного виконання вищевказаного наказу начальника Львівського гарнізону з цих питань, не запобіг вчиненню вище зазначених фінансових порушень, а відтак своєчасно не виявив та не вжив жодних заходів щодо усунення їх причин.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою.

Окрім того, слід зазначити, що в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути адміністративний протокол у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.172-15 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-15 КУпАП, а його вина підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про військове адміністративне правопорушення від 29.07.2021 року; витягом із наказу №249 від 04.10.2016 року; витягом із наказу №81 від 10.04.2020 року; постановою про закриття кримінального провадження №0000009 від 16.07.2021 року; копією рапорта від 02.01.2019 року; копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 №23; копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 №77ад; копією наказу начальника Львівського гарнізону №5/г; копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 №75; копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 №81; копіями відомостей про виплату грошової компенсації; копією акту службового розслідування; копією наказу командувача повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №304а від 23.07.2020 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Згідно ч.7 ст.38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Проаналізувавши та оцінивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними, допустимими та достовірними. Крім цього, вони є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

При обранні міри адміністративного стягнення суддя враховує обставини та характер правопорушення, ступінь вини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 необхідно звільнити від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 172-20, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.