29.03.2021
Справа № 696/207/21
№ 3/696/139/21
ПОСТАНОВА

іменем України

29 березня 2021 року судя Кам`янського районного суду Черкаської області Ніколенко О.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , вчителя в Ревівському ліцеї, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 272028 від 25.02.2021 року, 02.02.2021 року близько 09 год. 15 хв. в м. Кам`янка, по вул. Г.Майдану, 55, а саме в класі під час перерви в Кам`янській ЗОШ №2, неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином ОСОБА_1 , під час незначного конфлікту схопив за волосся свою однокласницю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В діях гр. ОСОБА_1 вбачається неналежне виконання батьківських обов`язків, своїми діями порушила ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-ІІІ, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином. До суду 19.03.2021 року надійшла заява, де ОСОБА_1 , просила провести судове засідання за її відсутності, у зв`язку із зайнятістю на роботі. А також, закрити провадження у зв`язку з примиренням сторін.

За змістом статей 252 та 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 184 КУпАП, вбачається, що вона має декілька частин. Так, відповідно до ч.1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Як передбачено положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма міститься й в ст. 62 Конституції України.

Як вказано у справах «Малофєєва проти Pocії» рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін протии Pocії» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За змістом вимог ст.256, ч. 1 ст.257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець протии України» від 14.02.2008 р., «Берктай протии Туреччини» від 08.02.2001 р., та «Леванте протии Латвії» від 07.11.2002 р., неодноразово вказував, що «оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Так, ч.1 ст.184 КУпАП встановлює відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона складу цього правопорушення - вина у формі умислу або необережності.

З диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП видно, що відповідальність за це правопорушення можлива лише у випадку вчинення конкретних дій, які проявляються в ухиленні батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, при цьому обов`язків, які передбачені законодавством.

При цьому, диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП є бланкетною, тобто називає і описує лише правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до норм інших законів.

Так, відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який є доказом у справі і оцінюється судом, він не містить відомостей у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина, не вказано яких саме обов`язків вона не виконала, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відсутня і суб`єктивна сторона складу правопорушення вина ОСОБА_1 як у формі умислу, так і у формі необережності.

За таких обставин суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме, його об`єктивної сторони, яка полягає в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання неповнолітніх дітей, а також суб`єктивної сторони, яка характеризується відсутністю її вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а враховуючи, що тільки за наявності такого особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності, провадження по справі потрібно закрити.

Керуючись ч. 1 ст. 184, ст.247, 284 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кам`янський районний суд Черкаської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя: О.Є. Ніколенко