Справа № 308/5035/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Скочиляс Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/760/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07. 08. 2020.

Цією постановою з урахуванням постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про виправлення описки від 13. 10. 2020:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 393715 від 23. 05. 2020 та постанови судді від 07. 08. 2020 з врахуванням постанови судді про виправлення описки від 13. 10. 2020 вбачається, що 23. 05. 2020 о 21 год. 30 хв. в м. Ужгород, вул. Гагаріна, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Corsa», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

На вказану постанову судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді від 07. 08. 2020 скасувати та закрити провадження у справі відносно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає про те, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи, внаслідок чого прийнято незаконне рішення. Окрім того, ОСОБА_1 вважає, що у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема у ньому відсутні його пояснення по суті правопорушення, що виключає його обізнаність про факт складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та є грубим порушення його прав. Також зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки просив

-2-

працівників поліції повідомити йому причину зупинки і під час вияснення цих обставин, поліцейські залучили двох свідків та почали здійснювати на нього психологічний тиск з приводу необхідності пройти огляд на стан сп`яніння. Також суд першої інстанції, посилаючись на пояснення свідків, вказаних у протоколі, не провів їх безпосередній допит в судовому засіданні, належним чином не дослідив протокол про адміністративне правопорушення, не роз`яснив йому право на безоплатну правову допомогу тощо. Окрім того вважає, що судом належно не встановлено його особу, оскільки його прізвище « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_3 », що підтверджує поверхневе вивчення судом матеріалів справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Скочиляс Г.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Ці вимоги закону, всупереч доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 3 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09. 11. 2015 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з

-3-

використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 23. 05. 2020 о 21 год. 30 хв. в м. Ужгороді, вул. Гагаріна, керував транспортним засобом «Opel Corsa», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння ( нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 393715 від 23. 05. 2020, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми, в якому ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень та від підпису, а також отримання копії протоколу, про що свідчать відповідні відмітки; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 23. 05. 2020, які були запрошені працівниками поліції та у присутності яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння, що засвідчено підписами свідків у протоколі про адміністративне правопорушення.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З установлених апеляційним судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та не використав надане йому право на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно п.1.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 .

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого правопорушник відмовився на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський СРПП№3 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області Зорівчак В.М. був упереджений при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 і, що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09. 11. 2015 №1452/735.

-4-

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 згідно постанов Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04. 07. 2019, 30. 09. 2019, 20. 02. 2020 тричі притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення є таким, що відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є хоч і суворим, однак безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги про допущення працівниками поліції при оформленні матеріалів ряду порушень також є безпідставними.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 3937157 від 23.05.2020 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; дані про свідків; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. У протоколі містяться підписи поліцейського, який склав протокол, та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень по суті правопорушення та від підпису в протоколі, про свідчать наявні у ньому відповідні відмітки.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що на місці зупинки працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та не пропонували пройти такий і в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують фактів відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, а також не свідчать про невідповідність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам законодавства.

Відхиляючи вказані доводи апеляційний суд бере до уваги те, що зі складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вбачається, що у протоколі зазначені всі необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості, відповідно до чинного законодавства передбачена можливість проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, і при цьому, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 відхилив пропозицію поліцейських, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, і будь-яких заперечень відносно складеного протоколу на висловлював.

Із вищенаведених підстав, як такі, що будь-яким чином не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України та доведення його вини за ч. 3 ст. 130 КУпАП, а також не свідчать про порушення процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 , оскільки від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення та узгоджується з даними відеозапису нагрудних камер поліцейських відхиляються в цій частині доводи апеляційної скарги.

-5-

Як такі, що не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не викликались та не допитувались. При цьому, апеляційний суд враховує і те, що виклик свідків та їх допит у судовому засіданні здійснюється за клопотання сторони в справі, а в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 заявляв клопотання про виклик та допит у судовому засіданні як суду першої інстанції, так і апеляційного суду будь-яких свідків, у тому числі й тих, які були залучені поліцейським у якості свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд також констатує, що факт невірного зазначення у постанові суду прізвища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, знайшов своє підтвердження, однак дана описка в порядку ст. 379 КПК України, була усунута судом першої інстанції.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07. 08. 2020, з урахуванням постанови судді цього ж суду від 13. 10. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя