Справа № 428/8233/20
Провадження № 33/810/20/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., за участю ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника Мови В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 грудня 2020 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 29 вересня 2020 року о 13 годині 57 хвилин в м. Сєвєродонецьк по вул. Сметаніна, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Alcotest 6820» у присутності двох свідків. Результат огляду позитивний 1,75 проміле. Водій ОСОБА_1 , двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 3 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що вказану постанову він отримав 27.01.2021.

Вирішуючи питання про поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути відновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Як свідчать матеріали справи, 23.12.2020 ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні. В цей день від захисника Мови В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , була надана до суду заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю ОСОБА_2 брати участь у розгляді справи у зв`язку з його хворобою, що підтверджується копією листка непрацездатності. Відповідно до копії супровідного листа Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.12.2020 ОСОБА_1 та його захиснику поштою була направлена копія оскаржуваної постанови. ОСОБА_1 зазначає, що копію постанови отримав 27.01.2021.

Відповідно до наданої до апеляційної скарги копії поштового конверту на ім`я ОСОБА_3 та згідно з роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошта» копію постанови суду ОСОБА_1 отримав 26.01.2021. Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана до Сєвєродонецького міського суду Луганської області 28.01.2021.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 надав суду докази щодо дійсних перешкод для вчинення процесуальних дій для оскарження постанови місцевого суду в апеляційному суді.

Судочинство в Україні здійснюється на підставі змагальності, що означає самостійне обстоювання кожною стороною провадження своїх прав та інтересів, а тому є підстава для поновлення йому процесуального строку на оскарження цього рішення.

Таким чином, за наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції вважає за можливим поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 грудня 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на п. 7 ч. 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1452/735 від 09.11.2015 р., де зазначено, що у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду з використанням газоаналізатору «Alcotest 6820» та його не було направлено на медичне освідування.

Також вказує, що свідки не допитувались у суді, а тому їх письмові пояснення є неналежними доказами. Свідок ОСОБА_4 , який складав протокол про адміністративне правопорушення є заінтересованою особою в цій справі, та його покази є також недопустимими доказами.

Зазначає, що на відео, яке надане разом з протоколом, не зафіксований факт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та те, що результат огляду № 374 від 29.09.2020 року у 1,75 промілі був результатом огляду саме ОСОБА_5 .

В порушення вимог ст. 268 КУпАП, вказує, що про дату слухання справи 23.12.2020 він не був повідомлений, з 14.12.2020 по 29.12.2020 ОСОБА_1 знаходився на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності. З цього приводу захисник подавав до суду письмові заяви про відкладення розгляду справи.

Виявлення особою, яка складала протокол, а саме ОСОБА_4 , який обіймає посаду інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в Луганській області ДПП, запаху алкоголю з порожнини мого рота, порушення мови, порушення координації рухів, не може бути належним доказом, оскільки це тільки його суб`єктивна оцінка та припущення.

Зазначає, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Вказує, що розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мову В.І., які підтримали вимоги апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_4 , переглянувши відеозапис з нагрудних відеокамер патрульних працівників поліції, та перевіривши інші матеріали справи, провівши судові дебати, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи доводи захисника щодо порушення вимог ст. 268 КУпАП, апеляційний суд доходить таких висновків.

Як свідчать матеріали справи, судом неодноразово призначалось слухання справи, а саме: 13.10.2020, 02.11.2020, 12.11.2020, 26.11.2020, 11.12.2020, 16.12.2020, 21.12.2020, 23.12.2020. Причиною відкладення судових засідань була неявка учасників процесу, або за клопотанням захисника про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 , або у зв`язку з карантином. ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений належним чином шляхом направлення йому судових повісток. Захисник Мова В.І. згідно з розписками також був повідомлений та обізнаний про кожне наступне судове засідання. 26.11.2020 під час судового розгляду за участю учасників процесу був допитаний свідок ОСОБА_4 11.12.2020 у судовому засіданні за участю захисника Мови В.І., Яковенко О.А. надавав пояснення по суті складеного щодо нього протоколу.

Таким чином на час прийняття рішення судом були вислухані пояснення самого ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 , досліджені необхідні для прийняття рішення докази. ОСОБА_1 і його захисник кожного разу належним чином повідомлялися про час і місце судового розгляду, проте використовували процесуальні можливості для його затягування з метою закінчення тримісячного строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

Чинним законодавством України про адміністративні правопорушення не визначено переліку поважних причин неприбуття особи на виклик суду, у зв`язку з чим в цьому випадку слід застосовувати аналогію права, зокрема, вимоги чинного кримінального процесуального законодавства України, які регулюють вирішення аналогічних питань, це узгоджується з положеннями ст.2 КУпАП.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.138 КПК України, поважною причиною неприбуття особи на виклик суду є тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме копій листків непрацездатності, він не перебував на стаціонарному лікуванні, його знаходження на амбулаторному лікуванні за законом не віднесено до поважних причин неприбуття на виклик суду.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 реалізував своє право на захист, надав пояснення у судовому засіданні, був обізнаний як і його захисник про наступні дати слухання справи, та вірно розцінив поведінку останнього такою, що направлена на умисне затягування процесу, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності згідно з ст. 38 КУпАП.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Зважаючи на чітко регламентований КУпАП порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне вирішення справи з дотриманням вимог закону.

Апеляційний суд звертає увагу на положення частини другої статті 268 КУпАП, відповідно до якої лише під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, не є обов`язковою явка особи, стосовно якої судом розглядається справа про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

Враховуючи наведене суд першої інстанції обґрунтовано продовжив розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли разом з вищевказаними протоколами про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , на думку апеляційного суду, суд першої інстанції достатньо обґрунтовано та мотивовано прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Так, суд зазначив, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 29 вересня 2020 року о 13 годині 57 хвилин в м. Сєвєродонецьк по вул. Сметаніна, 2, водій ОСОБА_5 керував транспортним засобом марки Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Alcotest 6820» у присутності двох свідків. Результат огляду позитивний - 1,75 проміле. Водій ОСОБА_5 , двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 3 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 , окрім протоколу про адміністративне правопорушення також підтверджується доданим до нього відеозаписом з нагрудних відеокамер працівників поліції, поясненнями свідка ОСОБА_4 , роздруківкою з технічного засобу газоаналізатору «Alcotest 6820», результат огляду позитивний 1,75 проміле та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Свідок ОСОБА_4 , який є працівником поліції був допитаний у судовому засіданні у якості свідка щодо обставин адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 та був попереджений про кримінальну відповідальність за відмову давати пояснення чи неправдиві пояснення.

В апеляційному суді свідок ОСОБА_4 підтримав свої показання, надані ним в суді першої інстанції, щодо причини зупинки ОСОБА_1 , та встановлення факту, що останній керує транспортним засобом як особа, яка позбавлена права керування транспортними засобами рішенням суду, та обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.130 КУпАП 29.09.2020 року щодо ОСОБА_1 . Зазначив, що під час спілкування з ним у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору «Alcotest 6820» у присутності двох свідків. Результат огляду позитивний - 1,75 проміле. При цьому водій ОСОБА_5 не заперечував проти цього. Він вже після складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та підпису наданого йому акту огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів написав, що не згоден з результатами огляду. Акт був складений іншим працівником поліції, який проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Alcotest 6820», а саме ОСОБА_6 , який роз`яснив ОСОБА_1 всі його права. Протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.130 КУПАП щодо ОСОБА_1 складав вже він та надав копії всіх документів до протоколу ОСОБА_1 .Особисто він не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки останній не просив цього при свідках та погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці.

Апеляційний суд не має сумнівів щодо неупередженості даного свідка. Тому вказані пояснення є допустимими доказами у справі.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних відеокамер працівників поліції, на ньому зафіксований факт огляду ОСОБА_1 за його згодою на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу газоаналізатору «Alcotest 6820», у присутності двох свідків. ОСОБА_1 були роз`яснені його права, після проведення огляду від ОСОБА_1 заперечень або незгоди з результатом огляду не надходило, потім був складений протокол про адміністративне правопорушення, який був оголошений останньому. Зазначення ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів його незгоди з результатом огляду після складання протоколу про адміністративне правопорушення не тягне за собою юридичних наслідків, передбачених Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Доводи ОСОБА_1 та його захисника Мови В.І. про те, що працівниками поліції була порушена процедура його огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на таке.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних відеокамер, яка була переглянута у суді апеляційної інстанції за участі свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і його захисника Мови В.І., істотних порушень з боку працівників поліції процедури огляду на стан сп`яніння не встановлено. Відповідно до п.6 Розділу I Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» поліцейський пропонує особі прослідувати для проходження огляду до найближчого закладу охорони здоров`я у випадках , якщо особа відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у разі незгоди особи з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

В суді апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 свою незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння лише написав після того, коли був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.130 КУпАП. До цього моменту він намагався переконати працівників поліції у тому, що у них відсутні докази, що він керував транспортним засобом. При цьому на відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, коли був зупинений працівниками поліції, та потім погодився з тим, що його транспортний засіб забрав його знайомий.

Таким чином працівники поліції діяли відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1452/735 від 09.11.2015.

Всупереч доводам апеляційної скарги суд викликав свідків у судове засідання, однак останні до суду не з`являлись, тобто судом першої інстанції були вжиті усі необхідні заходи щодо їх виклику. В апеляційній інстанції ОСОБА_1 не наполягав на виклику свідків до суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП., зазначивши, що він підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 є безпідставною і не підлягає задоволенню, а постанова судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського апеляційного суду : Є.В. Тополюк