Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 514/1739/20
Провадження по справі № 3/514/194/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в будинку АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого водієм ЧП « ОСОБА_2 », не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2021 року з Арцизького ВП ГУНП в Одеській області на розгляд до Тарутинського районного суду Одеської області повторно надійшли матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Зазначені матеріали відповідно до розділів ІІ, ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 були зареєстровані в АСДС та розподілені судді Тарутинського районного суду Одеської області Тончевій Н.М..

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Стаття 9 КУпАП регламентує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Обов`язковими ознаками, за наявності сукупності яких діяння визнається правопорушенням, є: об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона правопорушення, суб`єкт правопорушення та суб`єктивна сторона правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП, посадовою особою при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед інших питань, вирішуються питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується факт вчинення адміністративного правопорушення; винність особи, що притягується; обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 листопада 2020 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №187014, згідно якого ОСОБА_1 15 листопада 2020 року о 08 години 05 хвилин будучи водієм рейсового автобуса сполученням «Бородіно-Одеса» перевозив пасажирів без засобів індивідуального захисту, а саме без маски, тим самим порушив п. 3.1. постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року, за що передбачена відповідальність ст. 44-3 КУпАП.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44-3, такого змісту: «стаття 44-3. Порушення правил щодо карантину людей», диспозиція норми якої є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Законом України «Про внесення з мін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 року було доповнено статтю 44-3 КУпАП частиною 2, наступного змісту: «перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно».

Окрім того, вказаним законом встановлено, що справи за ч.1 ст.44-3 КУпАП розглядаються місцевими судами (ст.221 КУпАП), а справи за ч.2 ст.44-3 розглядаються органами національної поліції (ст.222 КУпАП).

Тож, дії, які ставляться у вину ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 44-3 КУпАП, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №187014 від 15 листопада 2020 року його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» визначено усі обмеження, які діють в той чи інший період.

Пункт 3.1 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» виключено на підставі Постанови К кабінету Міністрів № 1100 від 11 листопада 2020 року, яка набрала чинності 13 листопада 2020 року.

Тобто, на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення, тобто станом на 15 листопада 2020 року, норма закону за порушення якої він притягається до відповідальності та яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №187014 від 15 листопада 2020 року вже не діяла.

Дослідивши матеріали справи та суть правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 44-3 КУпАП, суду не надано.

Питання винуватості за ч.2 ст. 44-3 КУпАП, суддя позбавлений вирішити, оскільки розгляд даних правопорушень не входить до компетенції суду.

Тож, з урахуванням наведеного, можна зробити висновок, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУПАП, оскільки не надано допустимих та належних доказів його вини.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44-3, 247, 252, 283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Одеського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя Н.М. Тончева