Справа №766/1733/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу № 2 Херсонського РУП Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, громадянки України, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ВАБ №582108 від 30.12.2020, згідно якого 30.12.2020 встановлено, що малолітній син ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учень 6-го класу Херсонського навчально-виховного комплексу загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №9 Херсонської міської ради, вчиняє відносно однокласників булінг, а саме: ображає, провокує бійки, вимагає гроші.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, а саме: булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітньою особою.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, заперечувала проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Надала пояснення про те, що її син ОСОБА_2 іноді без поважних причин пропускає уроки в школі. У грудні минулого року у нього була бійка з іншим хлопцем. Систематичних порушень під час навчального процесу від не допускає, а тому говорити про факти булінгу передчасно.

Свідок ОСОБА_3 дала суду показання про те, що вона є класним керівником 6-го класу ЗОШ №9, у якому навчається син ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Останній порушує правила навчального процесу, оскільки часто пропускає заняття, не ходить до школи. Мати не може впливати на сина. Згідно матеріалів направлених на розгляд до органу поліції вони просили відреагувати на факти неявок ОСОБА_4 до школи, інші питання не порушувались. Дійсно мало місце одиничне вимагання грошей у дітей, а також бійка наприкінці грудня, проте протиправні дії ОСОБА_4 не носять систематичного характеру. Більшість часу ОСОБА_4 проводить поза межами школи, а тому якщо ним і вчиняються якісь протиправні дії, то вони не стосуються учасників освітнього процесу.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП органом поліції обґрунтована наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №582108 від 30.12.2020, згідно якого 30.12.2020 встановлено, що малолітній син ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учень 6-го класу ЗОШ №9 м. Херсон, вчиняє відносно однокласників булінг, а саме: ображає, провокує бійки, вимагає гроші;

-поданням від 22.12.2020 Херсонського навчально-виховного комплексу Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №9 Херсонської міської ради (далі ЗОШ № 9) до Корабельного ВП ХВП ГНУП в Херсонській області з проханням провести профілактичну бесіду з ОСОБА_1 стосовно виконання своїх батьківських обов`язків. У поданні повідомляється, що ОСОБА_5 неохоплений батьківським вихованням, в позаурочний час (зі свідчень учнів та батьків мікрорайону) вживає алкогольні напої, палить та влаштовує бійки. Учень не охоплює навчальну програму та відвідує школу лише з метою вимагання грошей у однокласників. Мати ОСОБА_1 не йде на контакт з класним керівником, її поведінка агресивна;

-копіями протоколів бесід з ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_6 , проведеними у ЗОШ № 9;

-копією доповідної класного керівника 6-го класу ЗОШ № 9 ОСОБА_3 директору вказаного навчального закладу щодо агресивної поведінки ОСОБА_1 після запрошення її до школи для бесіди через низький рівень успішності її сина, факту вимагання у дітей грошей та жорстокого поводження з ними;

-копією заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 21.12.2020 на ім`я класного керівника ОСОБА_3 з проханням про звернення навчального закладу до органів опіки та піклування з метою притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку тим, що вона не займається вихованням та навчанням свого сина;

-копією заяви особи ОСОБА_10 , яка повідомила класному керівнику ОСОБА_3 , що її син поскаржився, що ОСОБА_2 вимагав у нього гроші та погрожував побиттям;

-копією заяви ОСОБА_11 від 21.12.2020, зміст якої дослідити неможливо через нечитабельність.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Із аналізу норм ст. 173-4 КУпАП та Закону України «Про освіту», вбачається, що булінгом може бути як активна дія, так і бездіяльність (мовчазне, безучасне спостереження, відсутність активних дій до його припинення). Булінг може вчинятися не лише у формі вербальної комунікації, а й із застосуванням засобів електронних комунікацій, крім того, булінг може вчинятися щодо: а) малолітньої особи; б) неповнолітньої особи; в) інших учасників освітнього процесу. При цьому, булінг може проявлятись у вигляді психологічного тиску (образи, приниження, погрози, ігнорування тощо) та фізичних знущань (удари, поштовхи, принизливий фізичний контакт, побиття та інше).

Психологічне цькування насильство, пов`язане з дією на психіку, що наносить психологічну травму шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість. До цієї форми цькування можна віднести: вербальне цькування, де знаряддям слугує голос (образливе ім`я, з яким постійно звертаються до жертви, обзивання, дражніння, зведення наклепів, поширення образливих чуток та ін.); образливі жести або дії (наприклад, плювки в жертву або в її напрямку); залякування (використання агресивної мови тіла й інтонації голосу для змушення дитини робити чи не робити щось), та інше. Вербальний (словесний) булінг словесне знущання або залякування за допомогою образливих слів, яке включає постійні образи, погрози й неповажні коментарі про кого-небудь (про зовнішній вигляд, релігію, етнічну приналежність, інвалідність, особливості стилю одягу й т. д.). Фізичний булінг фізичне залякування або булінг за допомогою агресивного фізичного залякування полягає в багаторазово повторюваних ударах, стусанах, підніжках, блокуванні, поштовхах і дотиках небажаним і неналежним способом. Соціальний булінг соціальне залякування або булінг із застосуванням тактики ізоляції припускає, що когось навмисно не допускають до участі в роботі групи, трапези за обіднім столом, гри, заняття спортом чи громадської діяльності.

З матеріалів справи, досліджених у судовому засіданні, вбачається, що скарги на ОСОБА_12 стосувались головним чином його негативної поведінки за межами школи та низької успішності у навчанні, про що і було зазначено свідком. Також мали місце скарги на вимагання ним грошей у інших дітей, проте вони не були систематичними та не носили характеру цькування або знущання, яке є притаманним «булінгу».

З показань вказаного свідка слідує, що навчальний заклад та батьки дітей з якими навчається ОСОБА_2 , вважають, що ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обов`язки внаслідок чого її син допускає протиправну поведінку, яка не носить характеру булінгу.

Оскільки не кожен конфлікт є булінгом (цькування це тривалі, повторювальні дії, а одинична конфліктна ситуація між учасниками таким не може вважатися), то особою уповноваженою на складання протоколу було зроблено передчасний висновок про кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП. Крім того до матеріалів справи не було долучено жодних пояснень свідків, оформлених згідно вимог КУпАП, що надало б можливість перевірити факти, викладені в протоколі шляхом безпосереднього опитування свідків під час судового розгляді.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 173-4, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В.Валігурська