Справа№263/2034/21
Провадження №3/263/982/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області Соловйов Олег Леонідович, за участю секретаря судового засідання Кирилюк В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Єгипту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 07 лютого 2021 року о 03:02 год біля будинку 69 по проспекту Металургів в Центральному районі м.Маріуполя, керував транспортним засобом CHEVROLET LACETTI, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі за текстом ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд проводився з використанням технічного засобу «Drager Alkotest» ARNK-0070 результат 1,13‰. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладу відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 провину у вчиненому правопорушенні визнав, просив не позбавляти посвідчення водія.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи: протоколом серії ДПР18 № 523038 про адміністративне правопорушення від 07.02.2021, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом, наданим працівниками поліції, висновком газоаналізатором Drager Alkotest від ARNK-0070 результат 1,13‰.

За таких обставин у суду відсутні підстави ставити під сумнів вказані вище докази, які надані представниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні та факт порушення ним 07.02.2021 о 03:02 год. вимог п. 2.9 а ПДР України.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Як вбачається з матеріалів, доданих до протоколу, ОСОБА_1 є громадядином Єгипту та має міжнародне посвідчення водія.

Згідно зі ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

За приписами ст. 16 КУпАП, іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.

В матеріалах справи відсутні дані та такі не надані особою, що притягається до адміністративної відповідальності, що ОСОБА_1 користується імунітетом від адміністративної юрисдикції України, тому він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Положеннями Конвенції про дорожній рух ( Відень, 8 листопада 1968 року (далі Конвенція)), яка була ратифікована Україною та Єгиптом, встановлено наступне.

Статтею 42 Конвенції (Призупинення дії водійського посвідчення) встановлено, що сторони, що домовляються або їх територіальні підрозділи мають право позбавити водія права користуватися на їх території національним чи міжнародним водійським посвідченням у випадку порушення ним на їх території правил, за які згідно їх законодавству передбачається позбавлення права користуватися водійським посвідченням. B цьому випадку компетентний орган сторони, що домовляється чи її територіального підрозділу, який позбавив водія права користування водійським посвідченням, може: а) вилучити водійське посвідчення та затримати його до спливу строку, на який вилучається це посвідчення, чи до моменту виїзду водія з даної території, в залежності від того, який строк настає скоріше; b) інформувати орган, який видав чи від імені якого було видано водійське посвідчення, про позбавлення права користування цим посвідченням.

Згідно п. 7 Європейської угоди, що доповнює Конвенцію про дорожній рух, відкритої для підписання у Відні 08.11.1968 року (Женева, 1 травня 1971 року), водій повинен бути обізнаний з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку, як втома, прийом лікарських препаратів та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та під дією наркотиків.

Відповідно до вимог п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 від 06.11.2015, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 1496/27941 від 01 грудня 2015 року у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

У розумінні Конвенції про захист прав і основоположних свобод, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції (правова позиція Європейського суду з прав людини викладена в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року).

Згідно з п. «а» ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Переглядом відео встановлено, ОСОБА_1 , володіє мовою, на якій велось оформлення протоколу та не подавав клопотань про залучення перекладача.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керуванням транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн та які підлягають стягненню з правопорушника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів із дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.Л.Соловйов