ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1139/21 Справа № 175/1705/21 Суддя у 1-й інстанції - Бровченко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши клопотання про поновлення строків та апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.05.2021 року о 09.20 годині по пров. Новому, 9 у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «OPEL MANTA B-CC» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у порушення вимог п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «PEUGEOT PARTNER» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строків на апеляційне провадження, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження та змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення застосувавши до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

У своєму клопотанні про поновлення строків на апеляційне оскарження зазначає вказує на те, що після отримання судового рішення своєчасно звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, однак внаслідок неуважності та юридичної необізнаності не підписав її у зв`язку з чим апеляційну скаргу було йому повернуто як таку, що подана неналежною особою.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність висновків суду щодо доведеності його провини, просить змінити постанову суду та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Так, зазначає, що судом першої інстанції безпідставно враховано покази потерпілого щодо того, що він намагався зникнути з місця ДТП, оскільки він не вчиняв таких дій, про що свідчить відсутність відповідного протоколу за ст. 122-4 КУпАП. Свій маневр щодо переміщення власного транспортного засобу пояснює тим, що дорожньо-транспортна пригода відбулась на перехресті та з метою недопущення зіткнень з іншими автомобілями, він вимушено від`їхав, звільнивши цим смугу для руху, що на його думку залишись поза увагою суду першої інстанції.

Також вказує, що з самого моменту зіткнення та напротязі усього розгляду він беззаперечно визнавав свою провину та пояснював, що ДТП сталось внаслідок необережності.

Крім того, зазначає, що судом не було мотивовано належним чином обрання саме такого виду та розміру адміністративного стягнення та не у повному обсязі враховано, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, визнав свою провину, відшкодував потерпілому завдану шкоду.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу та з підстав викладених у ній просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до нього штраф.

Розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зважає на те, що ОСОБА_1 вперше своєчасно звернувся з апеляційною скаргою, однак вона йому була повернуто у зв`язку з відсутністю його підпису, у зв`язку з чим, одразу після її повернення останнім було підписано апеляційну скаргу та повторно подано до суду, що на переконання апеляційного суду свідчить про поважність причин пропуску такого строку.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Викладений в постанові суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, підтверджений доказами, зібраними у справі та у апеляційній скарзі не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Так, судом першої інстанції при обранні виду та розміру адміністративного стягнення враховано, що ОСОБА_1 свою провину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Апеляційний суд вважає, що при визначенні виду і розміру стягнення, суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини. Судом першої інстанції, на переконання апеляційного суду, було призначено ОСОБА_1 занадто суворе покарання, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Тобто, у даному випадку, врахувавши обставини, що пом`якшують відповідальність та з урахуванням відсутності відомостей щодо вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , судом було обрано найсуворіший вид адміністративного стягнення, який передбачений санкцією статті.

Так, санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Тобто, у даному випадку, судом не розглянуто можливості в застосуванні альтернативних адміністративних стягнень, належним чином не наведено мотивів для обрання найсуворішого адміністративного стягнення та не зазначено з яких міркувань суд виходив при обранні розміру такого стягнення, у зв`язку з чим постанова суду в цій часті має бути змінена.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності зроблений на підставі письмових пояснень потерпілого. В той же час, судом першої інстанції не враховано та не надано оцінки позиції самого ОСОБА_1 , який вказував на те, що зміна місця розташування транспортного засобу після фактичного зіткнення була зумовлена виключно тим, що ДТП відбулось на перехресті, а тому, з метою убезпечити інших водіїв та не створювати перешкоду для їх руху, він виїхав з перехрестя та зупинився. При цьому, судом першої інстанції також не враховано тієї обставини, що на ОСОБА_1 не складався протокол за ст. 122-4 КУпАП, що давало б суду підстави вважати, що він залишив місце пригоди. Більше того, з пояснень самого ОСОБА_1 , які він надавав як у суді першої інстанції так і під час апеляційного перегляду справи вбачається, що останній не заперечував своєї провини у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому посилання суду першої інстанції про те, що він вчинив дії, спрямовані на уникнення відповідальності не ґрунтуються на матеріалах справи про адміністративне правопорушення та не відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 визнав свою провину у скоєнні даного адміністративного правопорушення у повному обсязі, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його цивільна відповідальність застрахована, що свідчить про те, що збитки, завдані потерпілому будуть відшкодовані.

Враховуючи вищезазначене суд апеляційної інстанції вважає можливим змінити накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року, - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, змінити, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко