КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 757/52231/20-п

Апеляційне провадження № 33/824/1623/2021

31 березня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Махлай Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2021 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосованоадміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністравного стягнення. Посилається на те, що відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністравне стягнення за вчинення правопорушення, повязанного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Процедуру виявлення факту неподання чи невчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування внормовано Порядком перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій. Пунктами 5 та 6 цього Порядку визначено, що відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування перевіряє факт подання декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства. Відтак про факт несвоєчасного подання нею декларації стало відомо 15.06.2020, коли Мінекономіки як суб`єкт виявлення порушення, своїм листом від 15.06.2020 повідомило НАЗК про встановлення такого факту. Відтак ця дата є датою виявлення правопорушення, а 15.12.2020 є кінцевим строком накладення адміністративного стягнення. Судова практика вказує на те, що дата складення протоколу про адміністративне правопорушення не є датою виявлення правопорушення. Суд не врахував надані нею пояснення та судову практику наклав адміністративне стягнення поза межами строку його застосування.

ОСОБА_1 також подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження посилаючись на те, що копія постанови їй була надана лише 05.02.2021 після її неодноразових звернень.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - Приходька М.М., який просив поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора Кіч О.М., який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду слід задовольнити, а у задоволенні апеляційної скарги - відмовити, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Згідно матеріалів справи, судовий розгляд проведено 20.01.2020 за участю ОСОБА_1 , однак дані про своєчасне отримання нею копії постанови відсутні. Відповідно до розписки копія постанови видана ОСОБА_1 лише 05.02.2021, відтак з метою забезпечення права на доступ до правосуддя пропущений строк підлягає поновленню.

Відповідно до протоколу № 494 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, який складений 16.11.2020 оперуповноваженим в ОВС 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Геращенком B.C. ОСОБА_1 перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу правового забезпечення політики технічного регулювання та захисту прав споживачів управління правового забезпечення регуляторної політики, розвитку підприємства та технічного регулювання департаменту правового забезпечення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 01 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, у 2020 році була зобов`язана подавати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру до 01.06.2020, проте таку декларацію подано лише 02.07.2020.

ОСОБА_1 не заперечує вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, проте вказує на те, що на час розгляду адміністративного матеріалу закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

Щодо строків накладення адміністративного стягнення, то слід зазначити, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

За матеріалами справи встановлено, що листом від 15.06.2020 № 55-18/36685-03 Мінекономіки повідомило НАЗК про факт неподання ОСОБА_1 декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічної за 2019 рік.

Після отримання НАЗК листа Мінекономіки про не подання ОСОБА_1 декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, остання 02.07.2020 подала таку декларацію.

Згідно зі ст. 255 КУпАП правом на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-4 -172-9 КУпАП (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище) наділені органи Національної поліції України.

Листом від 10.08.2020 НАЗК повідомило Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України про несвоєчане подання ОСОБА_1 декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічної за 2019 рік, долучивши повідомлення Мінекономіки про факт неподання декларації для вжиття заходів.

Стаття 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а не за неподання такої декларації взагалі.

Станом до 02.07.2020 ОСОБА_1 вважалася такою, що не подала декларацію, а після подачі декларації (02.07.2020) набула статусу особи, яка несвоєчасно подала декларацію.

Орган, який за законом наділений правом на складання протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП був повідомлений про несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації 10.08.2020.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, що днем виявлення правопорушення є вихідна дата листа Мінекономіки (15.06.2020) про не подання ОСОБА_1 декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, направленого до НАЗК суперечать як встановленим у справі обставинам так і положенням ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, до встановлення причин несвоєчасного подання декларації самі по собі дії щодо несвоєчасного подання декларації не утворюють складу правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, оскільки відповідальність наступає лише у разі відсутності поважних причин.

За таких обставин, вважаю, що адміністративне стягнення накладено у межах строків, визначених ч. 4 ст. 38 КУпАП та підстави для скасування постанови суду першої інстанції вітсутні.

Оскільки постанова суду оскаржується лише щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності, в іншій частині постанова суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Махлай