ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1093/21 Справа № 932/3941/21 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, перебуваючи у цивільному шлюбі, приватний підприємець, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 16:50 годин 06 травня 2021 року керував автомобілем марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Дніпро по вул. Воскресенська, 1б з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. На думку суду, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд справи проводився поверхнево. Зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а протокол про знаходження в стані алкогольного сп`яніння потрібно визнати протиправним, остільки зупинка автомобіля була безпідставна, та ознаки сп`яніння зазначені в протоколі не відповідають дійсності, та не відповідають вимогам п.п. 3,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

На його думку, суд при розгляді справи формально віднісся до доказів, які є неналежними, та працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння, також в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд. Висновки суду вважає невірними. На його думку головуючим суддею були допущенні суттєві порушення вимог КУпАП, та не надано належної оцінки поясненням свідків.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, постанову суду скасувати, та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були, судовий розгляд проводився без участі ОСОБА_1 .

Під час апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції не дотримався вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясовано обставини щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що призвело до невірного висновку про доведеність вини особи.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" суд повинен враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Згідно до абз.2 п.27 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Апеляційний суд зазначає, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 6, 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (Далі Порядок) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

У відповідності до пунктів 15-17, 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735 (Далі Інструкція) за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4 Інструкції), видається на підставі акту медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

При цьому, відповідно до вказаних вище положень Порядку та Інструкції у разі проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, то належним та допустимим доказом перебування особи в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є відповідний висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Вказані вимоги Закону, поліцейським не були виконані належним чином, суд першої інстанції вказане не перевіряв.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він о 16:50 годин 06 травня 2021 року керував автомобілем марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Дніпро по вул. Воскресенська, 1б з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №129235 від 06.05.2021 року та на пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

В апеляційному суді, ОСОБА_1 пояснив, що просив поліцейських надати йому направлення на проходження медичного огляду, але вони не змогли його знайти та вказали, що вже пізно та все вирішиться в суді. З протоколом та постановою суду не згоден, остільки не вживав на не вживає ні спиртних напоїв ні наркотичних засобів. Також пояснив, що справу було розглянуто, без його участі, і його взагалі ніхто про це не повідомляв.

Окрім того, в ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_4 надала пояснення, що 06 травня 2021 року вона була пасажиркою автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 , коли їх безпідставно зупинили співробітники поліції та без будь-яких причин провели огляд автомобіля. Вона є вагітна та водій ОСОБА_1 відвозив її до лікарні на проходження УЗІ. Зазначає, що ОСОБА_1 ніколи не вживав наркотичних засобів. Алкогольних напоїв він також не вживав. ОСОБА_1 не відмовлявся від медогляду, але працівник поліції не надав йому направлення.

Будь-яких підстав не довіряти поясненням ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 не вбачається, остільки вони в повній мірі узгоджуються між собою як в цілому так і в деталях, а також з переглянутим в апеляційному суді відеозаписом.

Відеозапис з бодікамер здійснено з перервами, неповно, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, факт наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння, процедура проведення огляду була проведена з реальним порушенням зазначеної Інструкції. Оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому постанову суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , -задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року стосовно ОСОБА_1 , якою визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, -скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130КУпАП, та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.