П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши матеріали Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 433354 від 06.06.2021 року вбачається, що 06.06.2021 року, близько 01 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , будучи відповідальним за роботу закладу кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 не припинив роботу даного закладу після 00.00 год., чим порушив п. п. 3 п.п. 10 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Водночас його захисник - адвокат Семенов Ю.О. подав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, за змістом яких просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник наголосив, що з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 433354 від 06.06.2021 року не згідні та вважають, що такий складено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані у справі докази не є достатніми для визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення. У протоколі не зазначено пункту постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- СоV-2» від 22.07.2020 року № 641, порушення якого допустила особа (як суб`єкт господарювання), що притягається до адміністративної відповідальності, а також не долучено до матеріалів справи відповідних доказів такої особи.

Вказує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано будь-яких даних та доказів, на підставі яких можна зробити висновок про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності у сфері надання послуг громадського харчування та наявність такого порушення, не зазначено, яким саме способом було встановлено дані обставини.

Посадовою особою, яка склала протокол, не надано підтвердження тому, що ОСОБА_1 є власником/відповідальним за роботу/або адміністратором. Стверджує, що ОСОБА_1 не є суб`єктом, який безпосередньо здійснює господарську діяльність у закладі.

Зазначає, що з самого початку інкримінування ОСОБА_1 правопорушення останній не погоджувався, він був не згідний з рішенням поліцейських, так як того дня, в час, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, він ніяким чином не порушував вимоги законодавства, оскільки він не суб`єкт господарювання у даному закладі/або не адміністратор закладу кафе-бар «Драм», а був на стажуванні. Однак, 06.06.2021 року працівники поліції безпідставно звинуватили його в тому, що саме він є адміністратором кафе і порушує карантинні норми чинного законодавства. Внаслідок чого між ОСОБА_1 та поліцейськими виникла суперечка і в подальшому поліцейські почали складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу на те, що в діях ОСОБА_1 не має складу адміністративного правопорушення, а інкриміноване йому діяння за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Стверджує, що вину в інкримінованому правопорушенні ОСОБА_1 не визнає повністю. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи про адміністративне правопорушення в цілому не можуть слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і його не можна віднести до фактичних даних, на основі якого у визначеному законом порядку можливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Наголошує, що ОСОБА_1 в той день був на стажуванні в даному закладі на посаду адміністратора в суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 . Тобто, ОСОБА_1 не є власником/або адміністратором закладу «Драм» і не є суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 7 КУпАП регламентовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, викладеної у чисельних рішеннях Суду («Енгель та інші проти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Швидка проти України» та інші) адміністративні правопорушення за своєю правовою суттю є кримінальними правопорушеннями, а тому і провадження у цих справах повинне проводитись за правилами, передбаченими для кримінальних правопорушень. Із урахуванням викладеного необхідно зробити висновок, що сутність правопорушення, яка викладається у протоколі про адміністративне правопорушення фактично є обвинуваченням у вчиненні діяння кримінально-правового характеру, висунення якого викликає у особи необхідність здійснення захисту. В зв`язку із цим до висунутого обвинувачення як нормами кримінального процесуального закону, так і нормами адміністративного законодавства висуваються певний ряд вимог, в тому числі і щодо конкретності цього обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно також містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП з конкретизацією суті порушення у відповідності до вказаного Закону.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , не викладено та не конкретизовано суть правопорушення у відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, яка чітко визначає, що повинно бути встановлено порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у редакції, чинній на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення (06.06.2021), установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Підпунктом 1 пункту 3-5 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», передбачено, що на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і закладів громадського харчування в аеропортах.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано які саме вимоги порушено, що визначають обов`язки особи, невиконання яких має наслідком адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Під час судового розгляду встановлено, що матеріали даної справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 44-3 КУпАП.

З наданої захисником копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виданої 04.12.2019, вбачається проведення реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), основний вид економічної діяльності якої є: 56.10. Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, а адресою місця торгівлі відповідно до ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, виданої Головним управлінням ДПС в Закарпатській області, є: Україна, Закарпатська обл., м. Ужгород, вулиця Льва Толстого, 12, кафе.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, суб`єктом інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання, однак у даному випадку останній не є суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення.

Протокол є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід зазначити, що суддя позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол, що повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно з якими обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 117000 від 07.03.2021 року не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Беручи до уваги викладене, з точки зору достатності доказів, матеріали справи не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, приходжу до переконання, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, сам протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування, складений із суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства, а тому провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі № 308/7744/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова