П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.04.2021 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

04.01.2021 року о 15 год. 30 хв. у м. Львові по вул. Наукова, 2«д» ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку №000040 від 04.01.2021 року, виданого КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 04.01.2021 року у м. Львові по вул. Наукова, 2«д» відбулась дорожньо-транспортна пригода з його участю. У зв`язку з цим працівниками поліції було складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за фактом ДТП, з чим він погодився, водночас в осіб, які складали такий протокол, виникла підозра про перебування його в стані алкогольного сп`яніння. Він одразу вказав працівникам поліції, що погоджується на огляд лише в медичному закладі і дійсно такий огляд проходив. Чому під час огляду було виявлено значне перевищення допустимої норми вмісту алкоголю він не знає. Визнав, що за день до події вживав алкогольні напої, але результати огляду з цим не пов`язує. Вважає, що огляд проведено з порушеннями, просить провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Захисника не потребує.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази у справі, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена.

Так, відповідно до диспозиції частини 1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

До протоколу серії ДПР18 №189660 від 04.01.2021 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, долучено висновок №000040 від 04.01.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений лікарем КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» Демчишин Н.Я., у якому констатовано, що оглянутий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.4).

Згідно з наявними в матеріалах справи записами з нагрудних камер працівників поліції УПП у Львівській області в ході огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного у медичному закладі, встановлено, що у видихуваному останнім повітрі вміст алкоголю становить одну цілу тридцять шість сотих проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявив про порушення процедури проведення огляду, пославшись на те, що працівниками поліції не було забезпечено двох свідків для фіксування факту його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП, не роз`яснено йому прав та розпочато складання протоколу про адміністративне правопорушення до завершення огляду.

Наведені ОСОБА_1 доводи суд вважає неспроможними і такими, що не ставлять під сумнів результати проведеного огляду, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП (в редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення) огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.6 р.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці дорожньо-транспортної пригоди, погодившись проходити такий у медичному закладі. Даючи пояснення в суді, ОСОБА_1 підтвердив, що одразу висловив незгоду з проходженням огляду на місці, бо не довіряє працівникам поліції.

З наявних відеозаписів нагрудних камер працівників поліції вбачається, що для проходження ОСОБА_1 огляду на місці вживалися заходи щодо залучення двох свідків. Однак, такий огляд не проводився, оскільки ОСОБА_1 категорично заявив про бажання їхати в медичну установу для огляду.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП свідки залучаються працівниками поліції, коли огляд проводиться на місці поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Також за змістом п.6 р.Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 р., присутність двох свідків обов`язкова при відмові водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Як встановлено, на місці дорожньо-транспортної пригоди огляд ОСОБА_1 на виявлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів не проводився, оскільки такий наполягав на його проведенні в медичній установі. Від проходження огляду в лікаря закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 не відмовлявся. Тому факту, який би потребував засвідчення свідками, не було. Крім цього, відповідно до положень ч.4 ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Залучення свідків для проведення огляду в медичній установі чинним законодавством не вимагається.

Водночас, ОСОБА_1 не заперечує, що до з`ясування його позиції щодо проходження огляду на місці свідки працівниками поліції залучалися. Порушення він вбачає у тому, що один із цих свідків сам був учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, суд звертає увагу на те, що згідно з п.7 р.Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 р., не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Вказана Інструкція не містить прямої заборони учаснику дорожньо-транспортної пригоди бути свідком, який залучається поліцейським. Більш того, даних щодо упередженості залученого свідка в матеріалах справи немає, такі доводи є лише припущеннями самого ОСОБА_1 і не можуть оцінюватися як порушення його прав при здійсненні провадження у справі про адміністративне правопорушення, адже сам факт відмови від проходження огляду на місці ОСОБА_1 не оспорюється, отже, залучення даного свідка ніяким чином на цей факт не впливає.

Не вбачає суд істотних порушень і в процедурі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Його аргументи щодо безпідставного початку складання протоколу про адміністративне правопорушення до завершення огляду спростовуються матеріалами відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що протокол серії ДПР18 №189660 від 04.01.2021 р. відносно ОСОБА_1 складався працівником поліції після проведення огляду останнього лікарем і отримання результату щодо кількісного вмісту алкоголю у видихуваному ним повітрі. Складання такого протоколу було розпочато працівником поліції в медичній установі шляхом заповнення у ньому відповідних граф про дату, місце складання і анкетні дані ОСОБА_1 . На цей момент ОСОБА_1 було видано лікарем примірник висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення була розпочата працівником поліції не раніше одержання достовірних відомостей про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про нероз`яснення йому прав працівниками поліції, то суд звертає увагу на те, що 04.01.2021 р. відносно ОСОБА_1 складалося два протоколи про адміністративні правопорушення один за ст.124 КУпАП (серії ДПР18 №189659) та один за ст.130 КУпАП (серії ДПР18 №189660). Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснювалися ОСОБА_1 працівниками поліції, про що свідчать його особистий підпис про це в протоколі серії ДПР18 №189659 від 04.01.2021 р. та відеозапис з нагрудних камер поліцейських УПП у Львівській області. Від підпису про роз`яснення прав в протоколі серії ДПР18 №189660 від 04.01.2021 р., складеному за ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 відмовився, як і від підписання зазначеного протоколу в цілому. Однак, така відмова від підписання не є свідченням необізнаності ОСОБА_1 зі своїми правами та нероз`яснення таких працівниками поліції. За встановлених обставин його доводи в цій частині є необґрунтованими.

Через канцелярію суду 29.03.2021 р. ОСОБА_1 було подано клопотання про витребування з КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» медичної документації, пов`язаної з проведенням його огляду на стан алкогольного сп`яніння. В судовому засіданні 02.04.2021 р. ОСОБА_1 не зміг пояснити, на підтвердження яких обставин необхідно витребовувати вказану ним документацію та на своєму клопотанні про таке витребування не наполягав. За таких обставин суд вважає дане клопотання необґрунтованим і спрямованим на затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за скоєне. Результат проведеного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння зафіксований у долученому до матеріалів справи висновку №000040 від 04.01.2021 р. Сам огляд особою, яка притягається до адміністративної відповідальності у порядку, передбаченому ст.267 КУпАП, не оскаржувався. З результатами огляду ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомився у вказаному висновку, застережень чи заперечень щодо його результатів не зазначав.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, підстави для задоволення клопотань ОСОБА_1 про витребування доказів, як і закриття провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, немає.

Водночас суд вважає, що сукупністю належних і допустимих доказів вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, а саме: протоколом серії ДПР18 №189660 від 04.01.2021 року; відеозаписом з нагрудних камер працівників УПП у Львівській області, на якому зафіксовано час і результати проведеного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння; висновком №000040 від 04.01.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким констатовано перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння; особистими поясненнями ОСОБА_1 , який визнав, що напередодні дорожньо-транспортної пригоди вживав алкогольні напої.

Наведене у своїй сукупності вказує на те, що ОСОБА_1 04.01.2021 року о 15 год. 30 хв. дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи вищевказані пояснення і документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого часиною 1 ст.130 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст.130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди і посягає на громадську безпеку, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст.130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому, стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами (в редакції ст.130 КУпАП станом на момент вчинення правопорушення, тобто 04.01.2021 року). Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст.23 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Як вбачається з копії посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 28.09.2020 р., ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій.

Таким чином, ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору як особа, яка має статус учасника бойових дій.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 130 (в редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення), 283, 284 КУпАП, ст.ст.4, 5 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.