Справа № 282/355/21
Провадження № 3/282/169/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 р. смт.Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Гуцал П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14 березня 2021 року серії АПР18 № 466474: «14.03.2021 року о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно свого батька ОСОБА_2 , а саме виражався словами нецензурної лайки в адресу батька, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненому не визнав та зазначив, що у вказаний час та місце, які зазначені у протоколі не виражався словами нецензурної лайки в адресу батька.

Потерпілий ОСОБА_2 , у судовому засіданні спростував події, описані у протоколі про адміністративне правопорушення та зазначив, що у вказаний час та у вказаному місці ОСОБА_1 , не виражався в його адресу словами нецензурної лайки.

Свідок ОСОБА_3 , у судовому засіданні зазначила, що була присутня у вказаний час та місця, які вказані у протоколі та зазначила, що ОСОБА_1 , не виражався словами нецензурної лайки в адресу ОСОБА_2 .

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого та свідка, розглянувши та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання про те, чи належить до його компетенції розгляд даної справи та чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

На підставі показів наданих ОСОБА_1 , потерпілим ОСОБА_2 , свідком ОСОБА_3 , досліджених матеріалів справи було встановлено, що до протоколу не додано жодних доказів факту вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки у протоколі відсутні будь-які відмітки чи посилання на наявність певних доказів, окрім того, сам потерпілий та свідок спростували обставини наведені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Саме тому, враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 58, 62 Конституції України, ст. 8, 247, 251, 252, 268, 278, 283, 284 КУпАП, суддя,-

УХВАЛИВ:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя П.І. Гуцал