Справа №: 669/184/21 Провадження № 3/669/128/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Каруна В.П., законного представника потерпілого ОСОБА_2 матері ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов із сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, вчительки початкових класів Білогірського опорного закладу загальної середньої освіти ім. І.О. Ткачука,

за ч. 1 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 21 січня 2021 року серії ВАБ № 345322 слідує, що «30 грудня 2020 року біля 11 год. 00 хв. вчителька молодших класів ОСОБА_1 в смт. Білогір`я по вул. Шевченка, 89 в Білогірському опорному закладі загальної середньої освіти імені ОСОБА_4 вчинила відносно учня 3-го А класу ОСОБА_2 булінг, а саме умисні систематичні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону принизливими словами, шарпанням за верхній одяг, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 ».

Дії ОСОБА_1 складачем протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини своєї не визнала з підстав того, що описані в протоколі факти не відповідають дійсності. Пояснила, що випадок, який мав місце 30 грудня 2020 року, був неправдиво описаний та поданий правоохоронним органам зі слів учня 3-го А класу ОСОБА_5 його мамою ОСОБА_3 . Зазначила, що під час уроку вона дійсно запропонувала ОСОБА_5 пройти в інший клас та ознайомитися з освітнім процесом його однолітків, на що останній погодився і самостійно, без будь-яких проявів фізичного чи психологічного насилля, пішов з нею в інший клас, де вона лише звернула увагу ОСОБА_5 , що організація освітнього процесу і ставлення до учнів у кожному класі однакові і вона не вимагає від учнів більшого, ніж інші педагоги. При цьому, зазначила, що мама ОСОБА_5 на неналежному рівні виконує свої батьківські обов`язки, а саме не забезпечує сина необхідним шкільним приладдям, не слідкує за виконанням домашніх завдань, не відвідує заклад та не виявляє зацікавлення навчанням та поведінкою сина, про що вона неодноразово наголошувала про це мамі учня.

Захисник адвокат Карун В.П. в судовому засіданні зазначив, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно поза межами розумного сумніву доводили факт наявності в діях його підзахисної складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, працівником поліції, який складав протокол, не надано, а відтак просив закрити провадження у справі.

Законний представник потерпілого малолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені нею в заяві, з якою вона звернулася до поліції про вчинення ОСОБА_1 булінгу щодо її сина. Зазначила, що вчителька ОСОБА_1 за свою протиправну поведінку має понести відповідне адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та позицію її захисника, пояснення законного представника потерпілого та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши письмові матеріали, з`ясувавши всі обставини справи та надавши оцінку дослідженим доказам, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягається до відповідальності і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До того ж, суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією Європейського суду з прав людини.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» згідно з практикою Європейського суду з прав людини означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, надано вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 345322; заява ОСОБА_3 від 31 грудня 2020 року, адресована начальнику Білогірського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області; рапорт старшого інспектора-чергового від 01 січня 2021 року про надходження від ОСОБА_3 заяви, яка зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) від 01 січня 2021 року за № 6; письмове пояснення ОСОБА_3 від 31 грудня 2020 року; письмове пояснення потерпілого учня ОСОБА_2 від 12 січня 2021 року; письмове пояснення ОСОБА_6 від 31 грудня 2020 року; письмове пояснення учня ОСОБА_9 від 12 січня 2021 року; письмове пояснення ОСОБА_10 від 12 січня 2021 року; письмове пояснення учня ОСОБА_11 від 12 січня 2021 року; письмове пояснення ОСОБА_1 від 21 січня 2021 року; характеристика ОСОБА_1 , видана Білогірською селищною радою Хмельницької області від 01 лютого 2021 року за № 174; характеристика ОСОБА_1 , видана заступником директора з навчально-виховної роботи Білогірського опорного закладу імені І.О. Ткачука від 09 лютого 2021 року.

Протокол про адміністративне правопорушення складають після вчинення необхідних у конкретному випадку процесуальних дій. Протокол про адміністративне правопорушення є підсумковим процесуальним документом, у якому відображено та закріплено дані про особу правопорушника, його права, юридично значущий факт вчинення протиправних дій, а також висновок посадової особи, яка склала протокол про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Вимогами ч. 1 ст. 173-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст. 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3-1 ст. 1 Закону України «Про освіту», типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

З аналізу вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть адміністративного правопорушення викладена із вказівкою на те, що насильницькі діяння ОСОБА_1 по відношенню до учня ОСОБА_2 мали систематичний характер.

Разом з тим, суддя констатує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано беззаперечних доказів систематичності вчинення дій, які можна розцінювати як правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Також, матеріали справи не підтверджують факту застосування фізичного чи психологічного насильства ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 , заподіяння йому фізичної чи психічної шкоди, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Самі ж пояснення законного представника малолітнього ОСОБА_3 , яка вказує на неналежні дії зі сторони вчительки ОСОБА_1 по відношенню до її сина, наводяться лише зі слів її дитини, при цьому ОСОБА_3 з метою встановлення глибини душевних переживань дитини, наявності у дитини психологічних травм внаслідок дій ОСОБА_1 чи можливості їх заподіяння до відповідних кваліфікованих незалежних спеціалістів не зверталася, а лише припустиме неналежне виконання своїх посадових обов`язків ОСОБА_1 в частині неправомірних методів виховання учнів початкових класів, без наявності зазначених вище елементів складу правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, не охоплюється вказаною статтею.

Окрім того, з пояснень допитаних в судовому засіданні учасників справи та свідків вбачається наявність лише конфлікту між учнем 3-го А класу ОСОБА_2 та його вчителькою ОСОБА_1 з приводу організації освітнього процесу, поведінки учня та невиконання ним домашніх завдань і такий конфлікт мав місце лише 30 грудня 2020 року, що свідчить про відсутність системності цькування або знущання, яке визначається поняттям «булінг».

Тобто, матеріали справи не містять беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Більше того, з Акту службового розслідування № 1, складеного комісією та затвердженого директором Білогірського опорного закладу загальної середньої освіти ім. І.О. Ткачука Білогірської селищної ради Хмельницької області від 25 січня 2021 року, вбачається що факти, викладені в заяві ОСОБА_3 про здійснення булінгу вчителем ОСОБА_1 відносно її сина ОСОБА_2 , не підтвердилися, конфлікт між учнем та вчителем мав разовий, а не систематичний характер і був некоректно спрямований на покращення навчання та виховання дитини, підстав для притягнення вчительки до дисциплінарної відповідальності немає.

Також, з протоколу № 2 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) від 02 лютого 2021 року, зокрема з доповіді практичного психолога Білогірського опорного закладу загальної середньої освіти ім. І.О. Ткачука Білогірської селищної ради Хмельницької області ОСОБА_12 , слідує, що ОСОБА_2 не мав ознак стресу, тривоги чи різкої зміни поведінки після випадку, який мав місце 30 грудня 2020 року між ним та вчителькою ОСОБА_1 .

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, приходжу до висновку, що провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 173-4, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283 285, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області.

Суддя О. І. Давидюк