ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/313/21 Справа № 711/3663/21 Категорія: ч.1 ст. 44-3 КУпАПГоловуючий у І інстанції Позарецька С. М. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А. за участю правопорушниці ОСОБА_1 , захисника Дубінського В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Дубінського В.М., який діє в інтересах правопорушниці ОСОБА_1 , на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.06.2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.06.2021 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована як ФОП,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 20.05.2021р. о 15-35 за адресою: АДРЕСА_2 «Koffee Klatch» здійснювала обслуговування громадян в закладі мобільного харчування, де не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше як 1,5м., чим порушила вимоги п.1, п.12, встановлені постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 визнала свою провину у вчиненні правопорушення. Крім того, зазначила, що вона є ФОП і такою була на час події.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник правопорушниці ОСОБА_1 адвокат Дубінський В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП та прийняти нову постанову якою звільнити ОСОБА_1 за малозначністю правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Вважає, що вищезазначена постанова є такою, що підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції формально віднісся до вирішення справи та не з`ясував усіх обставин справи.

Додає, що шкідливих наслідків від дій ОСОБА_1 не настало, наявність багатьох пом`якшуючих обставин, зокрема, те що вона свою вину визнала повністю, в скоєному розкаюється, добровільно усунула вказані в постанові про адмінправопорушення неділіки, нанесла відповідне маркування, має молодий вік та невеликий стаж роботи, на її утриманні знаходиться півторарічний син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вважає, що правопорушення, яке допущене ОСОБА_1 можливо, на підставі ст.22 КУпАП визнати малозначним, однак, суд не зробивши це припустився помилки.

Перевіривши матеріали справи та заслухавши пояснення правопорушниці ОСОБА_1 та її захисника Дубінського В.М., які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до норм п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р. (із змінами та доповненнями) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» залежно від епідемічної ситуації на території України в цілому або на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) встановлюється зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (далі- рівень епідемічної небезпеки).

Підпунктом 12 пункту 3 цієї постанови передбачено, що з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється, зокрема, - діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких, зокрема, - не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , як суб`єкта вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП на підставі зібраних у справі доказах, зокрема даними: протоколу про адміністративне правопорушення від 20.05.2021 серії ВАБ №360541, рапортом дільничного офіцера поліції Сектору превенції ЧРУП ГУНП в Черкаській області Булах А. від 31.05.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами.

Згідно з частиною другою ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що при прийнятті постанови місцевим судом не було взято до уваги усі обставини справи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи /п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року ЄСПЛ у справі «Ізмайлов проти Росії»/.

Суд апеляційної інстанції також враховує практику ЄСПЛ про те, що застосований захід має бути пропорційним переслідуваній меті.

В судовому засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину визнала, повністю, щиро розкаялася, та наголосила, що умислу на вчинення протиправних дій у неї не було. Зазначила, що недоліки, які вона допустила, що зазначені в постанові суду першої інстанції, вона добровільно усунула. Просить суд врахувати, ту обставину, що вона раніше діяльністю пов`язаною з обслуговуванням людей не займалася, що в свою чергу також вплинуло на вчинення правопорушення, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, вчиненим нею правопорушенням не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, вину у вчиненому визнала, має на утриманні малолітню дитину, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а отже розмір стягнення, накладений на неї судом 1-ї інстанції, є непропорційним тягарем за вчинене, та суперечить принципам, неодноразово викладеним в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно з ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_1 можуть бути застосовані положення ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, застосування якого буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі наведеного, апеляційна скарга захисника Дубінського В.М. підлягає частковому задоволенню, а постанова судді першої інстанції щодо ОСОБА_1 зміні із закриттям провадження у справі на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Дубінського В.М., який діє в інтересах правопорушниці ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.06.2021 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.06.2021 року рішення суду про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп., та стягнення судового збору в сумі 454 грн. 00 коп.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, провадження по справі закрити. В решті постанову судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.06.2021 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок