Справа №: 465/5679/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 рокум.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Гладишева Х.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої на АДРЕСА_1 та проживає на АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №694586 від 21.07.2021 року, ОСОБА_1 02.06.2021 року о 18.45 год. ухилилася від своїх, передбачених ст.150 СК України батьківських обов`язків в результаті чого її неповнолітня донька ОСОБА_2 , 2009 року народження на червоний для пішоходів сигнал світлофора справа на ліво в напрямку руху транспортного засобу різко вибігла на проїзну частину де відбувся на неї наїзд автомобіля «Фіат», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні заперечила та пояснила, що виховую доньку самостійно, оскільки у 2011 року розірвала шлюб з батьком доньки, який не бере участі у її вихованні, працює та виховує доньку. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Каличак О.Я. зазначив, що на дату зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_2 , по стану здоров`я, у зв`язку з чим за місцем праці отримала дозвіл виконувати свої трудові обов`язки дистанційно з дому. У зв`язку з поганим самопочуттям ОСОБА_1 декілька днів, а донька - ОСОБА_2 перебувала в бабусі за адресою: АДРЕСА_1 , і 02.06.2021 року о 18.45 год. поверталася додому. При цьому захисник зазначив, що ОСОБА_1 не вчиняла жодних дій чи бездіяльності ані умисної, ані необережної щодо неналежного виконання батьківських обов`язків. Просили закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст.9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 вона з 29.05.2021 року по 02.06.2021 року хворіла, тому її донька перебувала з рідною бабусею, за адресою: АДРЕСА_1 . Ввечері вона не змогла забрати доньку, оскільки погано себе почувала, а бабуся старшого віку, не мала до кого звернутися за допомогою, попросила доньку самостійно прийти додому.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона декілька днів перебувала в своєї бабусі, а близько 18.00 год. поверталася до мами, поспішала, перебігаючи дорогу по вул.Кн.Ольги, 19 не побачивши автомобілів продовжила переходити на іншу сторону і зненацька відчула удар автомобіля. Водій викликав швидку допомогу, , яка доставила її в дитячу лікарню. Весь час з нею була бабуся, яка прибігла на місце події, а в лікарню приїхала мама.

Зі змісту довідки про результати проведеної перевірки за фактом ДТП, що мала місце 02.06.2021 року за адресою: м.Львів, вул.Кн.Ольги, 19 вбачається, що під час узагальнення матеріалів ДТП встановлено, що водій був позбавлений можливості уникнути наїзду на пішохода, а тому факт настання вищевказаної ДТП відбувся у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху неповнолітньою ОСОБА_2 , яка створила своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, була не уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників дорожнього руху, раптово вибігла на регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора. Враховуючи факт, що на момент ДТП ОСОБА_2 не досягла віку після досягнення якого настає адміністративна відповідальність відповідно до ст.12 КУпАП є неповнолітньою, з огляду на наведене дане правопорушення має ознаки правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП та відносяться до компетенції сектору ювенальної превенції поліції ГУНП у Львівській області.

Диспозиція частини першої ст. 184 КУпАП є бланкетною нормою, та відсилає до положень законодавства, якими визначені обов`язки батьків щодо виховання дітей.

Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Проте, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №694586 не вбачається, які саме дії, пов`язані із вихованням своєї неповнолітньої доньки, вчинила або не вчинила 02.06.2021 року близько 18.45 год. ОСОБА_1 , що призвело до невиконання нею своїх батьківських обов`язків. Таким чином, зміст протоколу не розкриває зміст об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а відтак відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого неповнолітнього сина.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02, та «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

У силу приписів ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, а отже і доводили винуватість поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, то судовий збір з неї не стягується.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Гладишева Х.В.