Провадження номер 3/741/239/21
Єдиний унікальний номер 741/360/21
ПОСТАНОВА

іменем України

03 серпня 2021 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретарів судового засідання Качан О.В., Сокирки Є.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серії ДПР18 № 472451), щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП не встановлено, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472451 від 14 березня 2021 року ОСОБА_1 14 березня 2021 року о 15 год. 10 хв. у м. Носівка, вул. Вокзальна, 72 керував автомобілем ВАЗ 21011, д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку: продути прилад Драгер та від проходження огляду лікарем в Носівській ЦРЛ, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутності ОСОБА_1 , який у судові засідання 27 квітня 2021 року, 14 червня 2021 року та 03 серпня 2021 року не з`явився, заперечень суду не надав, не повідомив суд про причини неявки та не надав доказів на підтвердження поважності причин неявки у судові засідання, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності за наявними матеріалами.

Суд вживав заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання шляхом надсилання судової повістки на адресу місця проживання, указану в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472451 від 14 березня 2021 року, однак поштові відправлення із судовими повістками повернулися до Носівського районного суду Чернігівської області з відміткою про повернення відправлення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Також, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду за режимом доступу: https://court.gov.ua/fair/sud2516, також у протоколі повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться у Носівському районному суді, а відтак останній мав цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року)

Суд зазначає, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на це, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд приходить до переконання, про можливість розгляду справи у відсутності правопорушника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок.

Так, відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння встановлено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до ст. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинення транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ураховуючи вищевикладені правові норми, аналізуючи докази по справі, суд уважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472451 (а. с. 2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння (а. с. 5, 6).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Працівниками поліції в присутності двох свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому належним чином зафіксовано дії водія та ознаки сп`яніння, а тому даний протокол є належним доказом по справі.

Отже, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд уважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол складено у відповідності до вимог законодавства, а вина особи безумовно «поза розумним сумнівом» доведена та підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, і повністю встановлена під час судового розгляду.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Відповідно до ст. 36 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Відповідно до повідомлення ТСЦ 7443 РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Отже, ОСОБА_1 не є водієм в розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 1.10 ПДР України, а, отже, на нього не може бути накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд робить висновок, що достатнім та необхідним для виховання правопорушника й запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами, буде призначення стягнення в мінімальних межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу.

Разом з цим, починаючи з 17 березня 2021 року, набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» за № 1231-IX від 16 лютого 2021 року, яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та передбачено адміністративне стягнення за ст. 130 КУпАП у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік або без такого.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі статтею 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відтак, оскільки правопорушення вчинено 14 березня 2021 року, а ст. 130 КУпАП у новій редакції посилює відповідальність особи, суд вважає за необхідне призначити стягнення у відповідності до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у редакції, чинній до 17 березня 2021 року.

Частиною 3 ст. 8 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Тобто, станом на день розгляду даної справи діє редакція ст. 38 КУпАП, яка передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 12, 13, 33-35, 38, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Крупина