П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року м. Київ

Справа № 33/824/3443/2021 Головуючий у 1-й інстанції: Дубановська І. Д.

Унікальний № 357/2922/21

Суддя Київського апеляційного суду Пікуль А. А., за участі ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

у с т а н о в и л а:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - десять тисяч двісті гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн в дохід держави.

Із указаної постанови убачається, що 17 березня 2021 року до Білоцерківського міськрайоннного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал з БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 119771 зазначено, що 04 березня 2021 року о 14 год. 05 хв. на а/д М-05 78 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання до суду першої інстанції не з`явився, був повідомлений про місце та час розгляду справи рекомендованим повідомленням та СМС повідомленням на 02 квітня 2021 року, 22 квітня 2021 року, 17 травня 2021 року.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про передачу справи за місцем його проживання. Суддя районного суду вважав, що це клопотання, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 районний суд враховував, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому неявку ОСОБА_1 в судове засідання районний суд розцінював як обраний спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

При винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суддя районного суду виходив з тог, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення районним судом вимог КУпАП, просить постанову щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі (а.с.29-30).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що 26 березня 2021 року ОСОБА_1 рекомендованим листом з Чечельницького відділення Укрпошта було відправлено до суду клопотання про розгляд протоколу судом за місцем його проживання. Однак, Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, незважаючи на вказане клопотання, розглянув справу.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що з березня 2021 року йому нічого не було відомо про розгляд заявленого ним клопотання стосовно передачі адміністративного провадження до суду Чечельницького району по місцю його проживання. Після його звернення 04 червня 2021 року з заявою до Білоцерківського міськрайонного суду про надання інформації щодо розгляду його клопотання, лише 17 червня 2021 року ним було отримано оскаржувану постанову.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Матеріали справи свідчать, що судове повідомлення про розгляд справи призначений на 17 травня 2021 року, направлене ОСОБА_1 , повернулось до суду як не вручене (а. с. 22-24).

В матеріалах справи відсутні дані про направлення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

Ураховуючи викладене, та з метою забезпечення права ОСОБА_1 на перегляд судового рішення, пропущений строк на подачу апеляційної скарги на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2021 року підлягає поновленню.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч. 2 ст. 245 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Крім цього, положеннями цієї статті допускається розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

При цьому, відповідно до змісту ст. 257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складення направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 119771, поліцейським Горшко Є. В. визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення - Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, про що ОСОБА_1 був повідомлений під власний підпис у вказаному протоколі(а.с. 1).

Протокол про адміністративне правопорушення був направлений особою, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення, після його складення на розгляд саме до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, що повністю відповідає вимогам ст. 257,276 КУпАП.

Нормами діючого КУпАП питання зміни територіальної підсудності справи на стадії судового розгляду не передбачене. Місце проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як підстава для зміни судом підсудності не узгоджується із нормами КУпАП та не наділяє суд повноваженнями визначити підсудність розгляду справи.

Таку ж позицію висловив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 11 від 11 червня 2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», в якій зазначив, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Отже у районного суду були відсутні підстави та повноваження для передачі справи до Чечельницького районного суду Вінницької області.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

За таких обставин постанова судді районного суду є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Пікуль