Єдиний унікальний номер 728/366/21
Номер провадження 3/728/169/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря судового засідання - Кулик Л.І.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , особи з інвалідністю ІІІ групи, громадянина України, працюючого вантажником КВП «Комунальник», РНОКПП - НОМЕР_1 ,-

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом серії ДПР18№383170, який надійшов до суду від ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області, 19.12.2020 о 08:30 год. ОСОБА_1 в м.Бахмач по вул.Лермонтова,4 керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КупАП; огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія в присутності двох свідків за допомогою приладу Drager №0730; результат тестування 0.39 %.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вищевказаному правопорушенні не визнав у повному обсязі і суду пояснив, що 19.12.2020 він з друзями дійсно катався на автмобілі, але вказаним транспортним засобом не керував, оскільки не вміє цього робити і не має посвідчення водія. За кермом був один із його товаришів на ім`я ОСОБА_2 . Коли під`їхали працівники поліції, то автомобіль стояв. Припускає, що поліцейські склали протокол саме на нього, оскільки автомобіль належить його батьку. Він дійсно продував прилад Драгер, хоча не розумів для чого це потрібно поліцейським, якщо він не є водієм.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністартивної відповідальності, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, Суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п 2.9.а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність особи за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, Суду надані наступні докази: протокол серії ДПР18 №383170 від 19.12.2020, письмові пояснення осіб, які вказані свідками у протоколі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 19.12.2020, роздруківка результатів тестування на алкоголь за допомогою приладу Drager від 19.12.2020, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.12.2020, довідка ВП №1 Ніжинського РВП від 22.02.2021 про відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія та відеозапис на диску, доданому до протоколу.

Оцінюючи зазначені вище докази, Суд приходить до висновку, що при наявності заперечень ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 19.12.2020 не можуть бути визнані належними доказами у справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки свідки, які вказані в протоколі, а також інспектор, який складав протокол в судове засідання на неодноразові виклики не з`явилися.

У даному випадку, Суд керується позицією Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де визначено, що пункти 1 і 3(d) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило, вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше. Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції, що має місце у даній справі.

Що стосується оглянутого у судовому засіданні відеозапису, який міститься на доданому до протоколу диску, то він є лише фрагментом, на якому не зафіксовано ні сам факт керування ОСОБА_1 автомобілем, ні свідки, про наявність яких вказано у протоколі. Разом з тим, з відео вбачається, що ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції, що автомобілем він не керував, що не має посвідчення водія і що транспортний засіб належить його батьку та не відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Окрім того, на відео поряд з ОСОБА_1 зафіксована ще одна особа, про яку відсутні відомості у протоколі і яка, за версією ОСОБА_1 , керувала автомобілем.

При цьому роздруківка результатів тестування на алкоголь, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відео, на якому ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння у сукупності з іншими обставинами не свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки у судовому засіданні не доведено, що останній керував автомобілем у час та місці, вказаних у протоколі.

Отже, встановлені у судовому засіданні обставини не дають змоги Суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 , як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші докази, які б свідчили про вину ОСОБА_1 . Суду не надані, його доводи та заперечення не спростовані, тому факт вчинення ним адміністративного правопорушення не доведений.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст.284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП, виноситься постанова про закриття справи.

За даних обставин Суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 247, 276-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода