ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1177/21Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І.
Провадження № 33/817/168/21 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.2 ст.123 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Юзьвака І.Я.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Юзьвака І.Я. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Як визнав суд, 15 січня 2021 року о 00.35 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Мостова на вул. Кременецьку в м. Дубно, проїхав через залізничний переїзд на увімкнений заборонений (червоний) сигнал світлофора та звуковий сигнал, чим порушив вимоги п. 20.5 (В) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.123 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисника особи, що приятгується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Юзьвак І.Я. вважає постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року незаконною та необгрунтованою, оскільки факти, які викладені в постанові про адміністративне правопорушення не підтверджуються доданими до справи доказами.

Зокрема зазначає, що в постанові не вказано повністю місце вчинення адміністративного правопорушення, не розяснено ОСОБА_1 прав, передбачених ст.ст.55, 56, 59 Конституції України, право на правничу допомогу.

Вважає, що рапорт №90 від 15.01.2021 року не може бути самостійним беззаперечним доказом, так як працівник поліції є зацікавленою особою.

Вказує, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді, а довідка суду про відсутність належного фінансового забезпечення витрат на пересилання поштових відправлень, не може бути достатньою причиною порушення прав сооби, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також зазначає, що суд призначаючи покарання за ч.2 ст.123 КУАП не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.

Вважає, що суд в своєму рішенні не вказав в чому саме полягає грубе порушення порядку користування правом керування транспортним засобом та не аргументував застосування саме такого виду стягнення при наявності альтернативного менш суворого у вигляді штрафу.

На підставі наведеного просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року, оскільки її текст ОСОБА_1 отримав лише 01.03.2021 рок.

Заслухавши апелянта адвоката Юзьвака І.Я. та особу, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просять постанову Тернопільського міськрайонного суду від 18 лютого 2021 року скасувати та закрити провадження у справі; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Як слідує з матеріалів провадження, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 проводився без участі останнього.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 ознайомився з текстом оскаржуваної ним постанови та отримав її копію 01 березня 2021 року, про що свідчить його підпис на заяві про ознайомлення з матеріалами справи.

Апеляційна скарга подана захисником особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Адвокатом Юзьвак І.Я. 10 березня 2021 року, про що свідчить відмітка суду на апеляційній скарзі.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом адвокатом Юзьвак І.Я. з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Так, відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП суд першої інстанції обмежився перерахунком наступних доказів: даних, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 15 січня 2021 року серії ДПР18 №439285, рапорта №90 по факту допущеного порушення правил проїзду залізничного переїзду від 15 січня 2021 року, картки обліку адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 від 15 січня 2021 року.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Судом не враховано, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 15 січня 2021 року серії ДПР18 №439285 дійсно не зазначено конкретного місця вчинення адміністративного правопорушення, не долучено жодних інших доказів (в тому числі фото і відеофіксації), які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

Наведені вище обставини свідчать про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення від 15 січня 2021 року серії ДПР18 №439285 відносно ОСОБА_1 приписам ст.256 КУпАП, якими регламентовано вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення.

Рапорт працівника поліції, який в судовому засіданні не допитувався та картка обліку адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 від 15 січня 2021 року не містять фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому, в контексті положень ст.251 КУпАП, не можуть бути доказом по даній справі.

Інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у Протоколі, окрім нього самого, суб`єктом складення адміністративних матеріалів не надано.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, не відповідають фактичним обставинам справи і містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, за якою Тернопільським міськрайонним судом притягнуто його до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.123 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, а відтак провадження по справі відносно нього слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Юзьваку І.Я. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Юзьвака І.Я.- задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП - скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.