КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2836/2021 Постанова винесена суддею Банасько І.М.
Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Харчука О.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Харчука О.П. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою суду, 16 квітня 2021 року об 11 год. 32 хв. по вул. Семена Скляренка, 4 в м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Смарт», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на боді-камеру АА-00655, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 16 квітня 2021 року об 11 год. 32 хв. по вул. Семена Скляренка, 4 в м. Києві ОСОБА_1 ,керуючи транспортним засобом «Смарт», державний номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Харчук О.П., вважаючи постанову суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП незаконною, винесеною без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, просить її в цій частині скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що у процесі спілкування працівники поліції спровокували його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, шляхом погрози евакуації транспортного засобу на штрафмайданчик, та з метою приховування факту провокації до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, неодноразово вимикали нагрудні відеореєстратори, про що самі ж йому повідомляли.

Разом з тим, докази, здобуті внаслідок підбурювання особи до вчинення правопорушення, відповідно до практики ЄСПЛ, визнаються недопустимими доказами.

Тому вищевикладені обставини свідчать про провокацію з боку працівників патрульної поліції до вчинення адміністративних правопорушень громадян, з метою їх подальшого викриття, порушення Закону України «Про національну поліцію» та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також недопустимість доказів, якими обґрунтовано винуватість ОСОБА_1 .

Окрім цього, працівники патрульної поліції склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я за відсутності двох свідків, що свідчить про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Більш того, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що працівники патрульної поліції, склавши відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не роз`яснили йому його права передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, зокрема права на захист.

Також в ході розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_1 просив суд поставитись до відомостей, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №196687, критично та визнати даний протокол неналежним та недопустимим доказом, виходячи із того, що працівники патрульної поліції встановивши нібито у нього ознаки наркотичного сп`яніння, в порушення вимог ст. 266 КУпАП не затримали його транспортний засіб та не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Звертає увагу й на те, що 19.04.2021 року ОСОБА_2 самостійно звернувся до медичної лабораторії «Діла», де здав аналізи на проведення лабораторного дослідження щодо виявлення в його організмі наркотичних засобів, і за результатами проведення лабораторних досліджень було встановлено, що ОСОБА_2 не перебуває в стані наркотичного сп`яніння, оскільки в його організмі не виявлено жодних наркотичних засобів.

Також всупереч вимогам Закону України «Про Національну поліцію»та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працівники патрульної поліції неодноразово примусово вимикали нагрудні відео реєстратори, а також не зафіксували всі обставини події, зокрема процедуру оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_2 , що свідчить про істотне порушення вимог вказаної Інструкції та недопустимість відеофайлів з нагрудних камер працівників поліції у якості доказу.

Однак, при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції не було враховано вищевикладені обставини і факти, та не було надано їм жодної правової оцінки, що свідчить про помилковість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Харчука О.П. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозаписз нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані.

Так, висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів «Смарт», державний номерний знак НОМЕР_2 , та «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , ґрунтується на досліджених доказах у справі, яким суд дав належну оцінку, в тому числі з точки зору їх допустимості.

Правильність такого висновку підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 196686 від 16 квітня 2021 року, з якого вбачається, що у цей день об 11 год. 32 хв. по вул. Семена Скляренка, 4 в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Смарт», державний номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1 ПДР України; схемою дорожньо-транспортної пригоди, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на вул. Семена Скляренка, 4 в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту їх зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після зіткнення, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, а також поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та ОСОБА_1 наданими одразу після дорожньо-транспортної пригоди щодо обставин події.

Такий висновок суду першої інстанції у вказаній частині не оспорюється захисником Харчуком О.П. і в апеляційній скарзі.

Також, всупереч тверджень апелянта, судом першої інстанції були дотримані вимоги закону і при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 196687, який на противагу твердженням апелянта складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та й самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, з якого вбачається, що 16 квітня 2021 року об 11 год. 32 хв. по вул. Семена Скляренка, 4 в м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Смарт», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на боді-камеру АА-00655, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а також у направленні ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я.

До того ж факт пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, у зв`язку з наявністю у працівників поліції обґрунтованої підозри про керування ним автомобілем в стані наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан такого сп`яніння, підтверджується і відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, відповідно до якого, виявивши у ОСОБА_1 , під час спілкування, ознаки наркотичного сп`яніння, працівник поліції запропонував йому пройти огляд у лікаря-нарколога в медичній установі, а також роз`яснив наслідки відмови від проходження такого огляду, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, зазначивши, що нікуди їхати не буде, після чого працівником поліції ОСОБА_1 ще раз було роз`яснено, що у разі його відмови від проходження огляду на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, але ОСОБА_1 категорично відмовився та сказав дослівно: «Я могу апеллировать это в суде и сказать, что Вам все показалось»,у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, який працівником поліції вголос було зачитано ОСОБА_1 .

А тому доводи захисника Харчука О.П.та Сироткіна М.О. про те, що працівники поліції спровокували ОСОБА_1 на відмову від огляду у медичному закладі, сказавши, що у разі його відмови від огляду його автомобіль буде евакуйовано на штрафмайданчик, судом апеляційної інстанції розцінюються як спосіб захисту та намагання ОСОБА_1 ухилитися від відповідальності за вчинене.

До того ж ні апеляційна скарга, ні матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , вважаючи дії інспекторів поліції з вказаного приводу неправомірними, оскаржував їх в установленому порядку.

Щодо наданих під час апеляційного розгляду пояснень свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що ОСОБА_1 є її чоловіком, з яким вони проживають разом вже сім років, і він не вживає наркотики та не п`є алкоголь, бо займається спортом, а тому їй взагалі незрозуміла дана ситуація, але їм дуже потрібен автомобіль, бо вона вагітна і чоловік возить її до лікаря, то суд апеляційної інстанції відноситься до них критично, оскільки вказані пояснення жодним чином не вказують на безґрунтовність підозр працівників поліції, якими зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а також і не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, що беззаперечно підтверджується вищенаведеними доказами.

Крім того, свідок ОСОБА_3 є дружиноюОСОБА_1 , а тому може бути зацікавленою в результатах розгляду справи на його користь.

Що стосується долученого до апеляційної скарги висновку медичної лабораторії «Діла» від 19.04.2021 року щодо визначення наркотиків у сечі ОСОБА_1 , відповідно до якого, за результатами досліджень, у ОСОБА_1 наркотичних засобів не виявлено, то він не може бути взятий до уваги, оскільки ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керування в стані такого сп`яніння.

Крім того, відповідно до вимог п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, вказаний огляд повинен бути проведений не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а, згідно вказаного висновку, огляд ОСОБА_1 проведено 19.04.2021 року о 10 год. 48 хв., тобто за його зверненням через чотири дні після зупинення працівниками поліції.

Таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , на який посилається захисник, у даному випадку не має доказового значення.

Стосовно доводів захисника про недотримання працівниками поліції безперервності відеозапису усіх обставин даної події, то зазначений факт не спростовує обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується вищенаведеними доказами.

З приводу посилання апелянта на те, що під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції не було залучено двох свідків, то вони є безпідставними, оскільки, відповідно вимог ст. 266 КУпАП (в редакції від 17 березня 2021 року), наявність свідків обов`язкова, якщо не велася відеофіксація подій. Оскільки в матеріалах справи є відеозапис з місця події, на якому зафіксовано всі події, що відбувались 16.04.2021 року за участю ОСОБА_1 , а саме відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, тому залучення свідків не було обов`язковим.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і доводи апеляційної скарги захисника, в аспекті незаконності дій працівників поліції, про те, що поліцейські не затримали транспортний засіб ОСОБА_1 та не відсторонили його від керування транспортним засобом, оскільки вони відібрали у ОСОБА_1 розписку про зобов`язання не керувати транспортним засобом, що є однією із форм відсторонення від керування транспортним засобом.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що було порушено права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки йому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було роз`яснено його права, то вони є безпідставними і надуманими, оскільки зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, про що ним особисто проставлено у протоколі підпис.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані по справі докази, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП, і дійшов правильного висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 13.1, 2.5 ПДР України, тобто про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, суд, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 , врахував характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, і обґрунтовано визначив вид та розмір стягнення, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що в повній мірі відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинені правопорушення, а також відповідає і меті виховання особи, що їх вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга захисника Харчука О.П. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Харчука О.П. залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.