КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/7601/21
Провадження № 33/824/2578/2021 Суддя І інстанції - Шум Л.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2021, щодо,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2021 ОСОБА_1 ,притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 11.03.2021 о 11:24 год., керуючи автомобілем KIA OPTIMA д.н.з. НОМЕР_1 , вул. Кільцева дорога, 70 в м. Києві, не дотримався безпечного інтервалу кута та здійснив зіткнення з автомобілем Камаз, який рухався з лівої сторони в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження та завдано матеріальні збитки. В діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2021 по справі №759/7601/21 скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП водія транспортного засобу КАМАЗ р.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

За доводами апелянта, висновки суду про наявність його в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не відповідають обставинам справи та не підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим його вина, у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, а постанова суду першої інстанції ґрунтується лише на припущеннях, є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доказам, які містяться в справі, а саме, поясненням учасників ДТП, протоколу, схем місця ДТП.

Вважає, що судом взято за основу підтвердження його вини лише протокол про адміністративне правопорушення, хоча, як вбачається зі схеми ДТП, на якій відображено розташування автомобілів під час складання протоколу та характер пошкоджень транспортних засобів, де чітко зазначено, що автомобіль КАМАЗ, рухаючись на Кільцеву дорогу стоїть ліворуч та позаду автомобіля КІА, який знаходився праворуч відносно автомобіля КАМАЗ, та червоним кольором позначено місце зіткнення, яке відбулося при одночасному перестроюванні транспортних засобів, які рухалися в одному напрямку. Також, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки поясненням апелянта, наданих при оформленні матеріалів, згідно яких він рухався автомобілем по правій смузі дороги, по лівій стороні рухався автомобіль ТОЙОТА та КАМАЗ. Коли ТОЙОТА прискорила рух по своїй полосі, водій автомобіля КАМАЗ також прискорив швидкість, вивернувши кермо праворуч, і як наслідок здійснив зіткнення переднім бампером в задню ліву частину автомобіля КІА, пошкодивши заднє ліве крило, лючок бака, задній лівий ліхтар, задній бампер. При цьому, пояснення водія автомобіля КАМАЗ ОСОБА_2 на думку апелянта свідчать лише про те, що при виїзді на Кільцеву дорогу, не впевнившись в безпеці маневру повернув праворуч, почув удар з правої сторони, зупинився та побачив з правого боку легковий автомобіль. ОСОБА_1 вважає, що саме водій ОСОБА_2 не дав йому дорогу, не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого і сталася ДТП, тому саме в діях ОСОБА_2 вбачає порушення вимог п. 10.3 та п. 13.1 ПДР України.

Апелянт звертає увагу, що будь-яких доказів, які б свідчили про порушення ним ПДР в матеріалах справи немає, тому вважає що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, а посилання суду у мотивувальній частині рішення на порушення апелянтом ПДР, які стали причинно-наслідковим наслідком ДТП, є безпідставними.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, та в телефонному режимі повідомив, що не бажає приймати участь під час апеляційного розгляду. Враховуючи наведене та вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд проведено у відсутність ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гордія Р.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених підстав, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дослідивши наявні у справі та додатково надані докази у справі, а саме, фото та відеоматеріали та висновок експерта, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за таких обставин.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (частина 1 статті 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251).

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки під «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

При цьому спрощений підхід до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до адміністративної відповідальності, як і потерпілих, є неприпустимим (пункт 24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, далі Постанова №14).

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Наведені вимоги закону суддею суду першої інстанції, як убачається з матеріалів справи, належним чином не виконані, внаслідок чого залишились нез`ясованими обставини, які мають значення для її правильного вирішення, а також у постанові не викладені мотиви прийнятого рішення.

Так, ухвалюючи постанову про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п. 13.1 ПДР України, суддя районного суду в постанові вказав, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, який підтверджується протоколом серії ААБ №194624, схемою місця ДТП, яка підписана обома водіями, та водієм ОСОБА_1 до неї не внесено зауважень або доповнень, та поясненнями водія ОСОБА_2 . При цьому розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, із зазначенням що останній був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Однак, в ході розгляду судом апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 , в судове засідання не викликався, оскільки не був обізнаний про його дату, час та місце, в результаті чого не зміг надати свої пояснення з приводу дорожньо-транспортної події та додаткові докази на підтвердження своєї позиції у справі.

Наведені обставини свідчать про порушення судом першої інстанції вимог закону, більш того про помилковість висновків судді, у зв`язку із чим постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

При цьому, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ №194624, водій ОСОБА_1 , 11.03.2021 о 11:24 год., керуючи автомобілем KIA OPTIMA д.н.з. НОМЕР_1 , вул. Кільцева дорога, 70 в м. Києві, не дотримався безпечного інтервалу кута та здійснив зіткнення з автомобілем Камаз, який рухався з лівої сторони в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження та завдано матеріальні збитки. ОСОБА_1 інкримінувалось порушення п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно з положеннями пункту 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не оспорювався той факт, що дорожньо - транспортна пригода за участю його автомобіля KIA OPTIMA д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля КАМАЗ, під керуванням ОСОБА_2 трапилась на вул. Кільцева дорога, 70 в м. Києві.

Зі схеми місця ДТП, складеної за місцем пригоди слідує, що вона містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортний засіб, причетний до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено характеризуючі дані транспортного засобу та відомості про його пошкодження (а.с. 2).

Водій ОСОБА_1 на місці ДТП пояснював, що рухався по вул. Кільцева дорога в м. Києві в сторону Жилянського мосту, при виїзді з правої полоси об`їжджав перешкоду у вигляді автомобіля, в цей час в лівій смузі рухався автомобіль КАМАЗ, перед яким рухався автомобіль Тойота білого кольору. В подальшому, автомобіль Тойота прискорив рух в своїй полосі, водій автомобіля КАМАЗ також в свою чергу прискорив швидкість, вивернувши кермо праворуч, та здійснив зіткнення в задню частину автомобіля, яким керував ОСОБА_1 .

Інший учасник ДТП - ОСОБА_2 на місці ДТП пояснював, що рухався вул. Київській в сторону вул. Кільцева дорога в м. Києві, при виїзді на вул. Кільцева дорога відчув удар з правої сторони, зупинившись побачив з правої сторони легковий автомобіль. При цьому зазначив, що при виїзді на вул. Кільцева дорога, подивився в праве дзеркало, впевнившись в безпечності маневру здійснив поворот праворуч.

До суду першої інстанції водій ні водій ОСОБА_1 , ні водій ОСОБА_2 не викликалися, тому показання не надавали.

Разом з тим, з показань ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції вбачається, що він на автомобілі КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух, врахував дорожню обстановку, дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, тобто, на його переконання, не відбулося порушень вимог п. 13.1 ПДР України та його дії не спричинили скоєння ДТП. В той же час, вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм транспортного засобу КАМАЗ ОСОБА_2 вимог п. 10.3 та п. 13.1 ПДР України, який під час перестроювання не дав дорогу транспортному засобу КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , що рухався праворуч в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, що призвело до зіткнення автомобілів та механічних пошкоджень транспортних засобів. Вказане на думку ОСОБА_1 підтверджується схемою ДТП, з якої вбачається, що транспортний засіб КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 має пошкодження: заднього лівого крила, лючка бака, заднього лівого ліхтаря, заднього бампера, в той час, транспортний засіб КАМАЗ має пошкодження переднього бампера. У зв`язку з цим, апелянт вважає, що він не порушував п.13.1 ПДР України, натомість в діях водія автомобіля КАМАЗ є порушення ПДР України, що призвели до виникнення даної ДТП, тому просив ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 суду надано висновок експерта ТОВ «Українська Експертна Компанія» за результатами проведеного комплексного авто технічного та транспортно-трасологічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 та КАМАЗ 53229 р.з. НОМЕР_2 .

Згідно даних вказаного висновку, судовий експерт ОСОБА_3 , аналізуючи просторове розташування пошкоджень на транспортних засобах, їх характер співпадіння за напрямками дії деформуючих зусиль та шляхом масштабного моделювання провів співставлення пошкоджень на автомобілях КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 та КАМАЗ 53229 р.з. НОМЕР_2 в результаті чого встановив, що під час контактування транспортні засоби взаємодіяли між собою такими частинами: автомобіль КАМАЗ 53229 р.з. НОМЕР_3 контактував правим переднім кутом з лівим заднім крилом автомобіля КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 та переднім правим колесом з лівою кутовою частиною заднього бамперу автомобіля КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 . При цьому по механізму має місце, попутне кутове, при співставленні зони контакту на транспортних засобах співпадають, при умові, що праве переднє колесо автомобіля КАМАЗ 53229 р.з. НОМЕР_2 було повернуто в право.

При дослідженні масштабної схеми ДТП, експертом встановлено, що автомобіль КАМАЗ 53229 р.з. НОМЕР_2 при здійсненні маневру в право виїхав з другої смуги руху в першу, по якій в цей час рухався автомобіль КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 .

З наведеного механізму пригоди вбачається, що водій автомобіля КАМАЗ 53229 р.з. НОМЕР_2 перед зіткненням здійснював маневр перестроювання з лівої смуги руху в праву, по якій рухався автомобіль КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 , чим зменшив боковий інтервал між транспортними засобами.

На підставі проведеного дослідження, експерт прийшов до висновків, що в даній дорожньо-транспортній ситуації з технічної точки зору, вбачати в діях водія автомобіля КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідності вимогам ПДР України, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не має підстав технічного характеру, а в діях водія автомобіля КАМАЗ 53229 р.з. НОМЕР_2 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо, порушення ОСОБА_1 , п. 13.1 ПДР України, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, то експерт зробив наступні висновки, що виходячи з параметрів взаємного зближення транспортних засобів згідно якого, водій автомобіля КАМАЗ 53229 р.з. НОМЕР_2 перед зіткненням здійснював маневр перестроювання з лівої смуги руху в праву, по якій рухався автомобіль КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 та допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 , а водій автомобіля КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 не здійснював обгін чи випередження автомобіля КАМАЗ 53229 р.з. НОМЕР_2 , то з технічної точки зору, в даній дорожній обстановці вбачати в діях водія автомобіля КІА OPTIMA р.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідності вимогам п. 13.1 ПДР України, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не має підстав технічного характеру.

Оцінюючи в сукупності пояснення учасників ДТП, написаних на місці ДТП, пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції та висновки експерта, суд апеляційної інстанції за результатами перегляду справи в апеляційному порядку дійшов висновку про те, що протокол серії ААБ №194624 та схема місця ДТП, на які посилався суд першої інстанції, визнаючи винним ОСОБА_1 не є належними доказами його вини у порушенні п. 13.1 ПДР України, а інших доказів у справі, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 вимог п. 13. 1 Правил дорожнього руху та як наслідок, складали об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення поза розумним сумнівом, матеріали справи не містять.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Відтак, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідно в цій частині підлягає до задоволення апеляційна скарга ОСОБА_1 .

Що стосується прохання, зазначеного в апеляційній скарзі про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП водія транспортного засобу КАМАЗ 53229 р.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , то слід зазначити, що оскільки розгляд справи, відповідно до вимог КУпАП, проводиться лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_2 щодо порушення ним вимог ПДР України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2021 - задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2021 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в його діях інкримінованого правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Кепкал Л.І.