ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1135/21Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І.
Провадження № 33/817/112/21 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. розглянувши в м. Тернополі з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його представника - адвоката Вальчук М. М., адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнено із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. в дохід держави.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що працівниками поліції належним чином не зафіксовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ним ПДР України та керування ним транспортним засобом із технічними несправностями. Зокрема, інспектором поліції не виносилась постанова про порушення апелянтом вимог п. 19 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, яке слугувало підставою зупинки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18.01.2021 не можуть вважатись належним доказом правомірності притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності, оскільки ці особи в судовому засіданні місцевого суду не допитувались, а тому їх свідчення не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення.

Також, вказує на те, що підписи даних свідків відсутні у протоколі про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 серій ААБ №112181 від 18.01.2021.

Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено характеру дій ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду.

Наголошує на тому, що відеоматеріали, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, не є належним доказом у справі, оскільки місцевий суд зіслався на них, як на доказ його вини, без реквізитів технічного засобу, яким здійснено фіксування події та назв відеофрагментів.

Вказує, що місцевий суд відмовив у заявленому ОСОБА_1 клопотанні щодо залучення захисника для надання правової допомоги при розгляді справи про адміністративне правопорушення, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Вальчук М. М., які в судовому засіданні апеляційного суду просили апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, 18 січня 2021 року о 21 год. 40 хв. в м. Тернополі по вул. Бригадна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Scudo д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу - газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM-0300 (повірка дійсна до 27.03.2021 року) та огляду в найближчому медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення всупереч доводам апелянта відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Так, будь-які зауваження з приводу складеного поліцейськими адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_1 не надавались та в матеріалах справи не містяться.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як вбачається із рапорту поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП від 18.01.2021, о 21 год. 40 хв. у м. Тернополі по вул. Бригадна під час несення служби спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_4 було виявлено транспортний засіб Fiat Scudo д.н.з. НОМЕР_1 , у якого була технічна несправність, а саме не працював задній правий габарит. Після чого інспекторами поліції було прийнято рішення щодо зупинки даного транспортного засобу.

Вище зазначені обставини підтверджуються і долученим до матеріалів справи відеозаписом з відеореєстратора автомобіля інспекторів поліції (файл №.avi), тому твердження апелянта про безпричинність зупинення транспортного засобу є безпідставними.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 "а" Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Обставини, викладені у протоколі про адмінправопорушення, підтверджуються письмовими показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18.01.2021, згідно яких близько 22 год. 30 хв. в їх присутності водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому медичному закладі відмовився; свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу - вимірювальної техніки газоаналізатора Alcotest 7510 №ARLM-0300 (чинне до 27 березня 2021 року), за допомогою якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки; рапортом поліцейського роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області Сенюка Г. В. від 18 січня 2021 року; відеоматеріалами, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та їхати в медичний заклад відмовився.

Вказані вище письмові пояснення свідків підписані ними власноруч та сумнівів не викликають.

Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.

Тому, на думку судді апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення є обґрунтованими та узгоджуються як з поясненнями свідків, так і з матеріалами справи.

Твердження апелянта про те, що, відмовивши у задоволенні клопотання щодо залучення захисника для надання правової допомоги під час розгляду справи, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст. 268 КУпАП, оскільки позбавив його можливості реалізувати надані йому законом, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права, зокрема, право на захист, - є необґрунтованим, оскільки матеріалами справи ці його заяви нічим не підтверджені: будучи присутнім в судовому засіданні місцевого суду при розгляді справи, таких заяв останній не робив.

Окрім цього, ОСОБА_1 як особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП, щодо можливості скористатись послугами захисника для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про незаконність постанови суду у зв`язку з тим, що судом першої інстанції не допитано свідків, є безпідставними, оскільки зазначені апелянтом відомості не викликані необхідністю з`ясування безпосередньо у свідків таких обставин, які з достовірністю встановлені здобутими по справі вищенаведеними доказами.

Посилання апелянта на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про серійний номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено вказані відеозаписи, на увагу не заслуговують, оскільки чинний КУпАП такої вимоги не містить (ст. 256 КУпАП). Ці вимоги стосуються лише випадків, передбачених ст. 283 КУпАП (зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення).

Всі інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, інших доказів, які б могли поставити під сумнів рішення суду першої інстанції, не надано.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду обставин, які були б підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя