Номер провадження: 33/813/374/21
Головуючий у першій інстанції Коваленко В.М.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Пойзнер В.Є., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 21 січня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 454 грн.

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Постановою суду першої інстанції встановлено, що 29 листопада 2020 року о 05 годині 51 хвилину в м.Одесі, по вул.Лідерсовський бульвар, 3б, ОСОБА_1 керував автомобілем «Lexus» державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що він не отримував повістки про виклик до суду, неодноразово телефонував у суд, однак слухавку ніхто не підіймав, про винесену постанову він дізнався лише 10 лютого 2021 року, коли особисто прийшов до суду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, він відмовився від проходження тесту за допомогою приладу «Drager», оскільки мав сумніви у точності його результатів, а працівниками поліції на його вимогу не були надані документи, що підтверджують технічний стан газоаналізатора.

Крім того матеріали справи не містять жодних доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки він не був відсторонений від керування, посвідчення водія у нього не вилучалося.

ОСОБА_1 стверджував, що з пояснень свідків також не вбачається, що він керував транспортним засобом і що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Крім того наданий суду відеозапис не відповідає вимогам п.5 Інструкції №1026, оскільки не є безперервним.

ОСОБА_1 вважає, що пояснення свідків, які судом не допитувалися, не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з п.2.5) Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи вказану справу додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №062078, з фабули якого убачається, що 29 листопада 2020 року о 05 годині 51 хвилину в м. Одесі, по вул. Лідерсовський бульвар, 3б, ОСОБА_1 керував автомобілем «Lexus GS 300» державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 відмовився від підпису вказаного протоколу, проте дослідивши зміст протоколу в судовому засіданні апеляційний суд дійшов висновку про те, що він повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

При цьому, будь-яких зауважень або заперечень щодо фактичних обставин, викладених у фабулі протоколу в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 не навів.

Крім того винуватість ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких вказані особи були свідками того, як 29 листопада 2020 року о 06 годині 30 хвилин громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Drager та в медичному закладі.

Апеляційний суд не вбачає підстав для визнання пояснень вказаних свідків неналежними чи недопустимими доказами. При цьому ОСОБА_1 не звертався до апеляційного суду з клопотанням про допит вказаних свідків під час апеляційного перегляду справи, а тому, зважаючи на такі основоположні принципи судочинства, як змагальність та диспозитивність, у апеляційного суду відсутні підстави для виклику вказаних свідків в судове засідання за власною ініціативою.

З метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом був досліджений відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні розглядаємого правопорушення.

На вказаному відео-записі зафіксований факт відмови водія ОСОБА_1 в присутності двох свідків, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager». ОСОБА_1 добровільно відмовився від проходження огляду без будь-якого тиску з боку поліцейських. При цьому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду знаходячись за кермом свого автомобілю, що спростовує його доводи про те, що автомобілем він не керував.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не пропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння у медичному закладі апеляційний суд звертає увагу, що чинне законодавство містить вичерпний перелік підстав для проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, якими за ч.3 ст. 266 КУпАП є:

-незгода водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції (далі за тестом - огляд), поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів;

-незгода водія з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці з використанням спеціальних технічних засобів.

Тобто проведенню огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я має передувати проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.

В свою чергу на відеозапису, який був досліджений апеляційним судом чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуваючи за кермом свого автомобілю відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатора «Drager», а тому підстави для оформлення направлення на огляд до медичного закладу у даному випадку були відсутні, так як факт відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вже сам по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не навів будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів того, що працівники поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно нього діяли неправомірно та порушили вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладено судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 21 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О.Толкаченко