П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Іванов А.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із відділення інспекторів прикордонної служи «Чоп» відділу прикордонної служби «Соломоново» Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України щодо громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працівника угорськомовної газети «КарпатиІгозСо» за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №009499 від 20.06.2021 з`ясовано, що 20.06.2021 о 19 год. 55 хв. в міжнародному пункті пропуску для залізничного сполучення пасажирського напрямку «Чоп (Дружба)» на в`їзд в Україну прибув громадянин Угорщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив на паспортний контроль паспортний документ громадянина Угорщини серії НОМЕР_1 , виданий 07.11.2016 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страховий поліс та ПРЛ тест, термін дії якого закінчився. Даному громадянину було роз`яснено, що у зв`язку з вичерпаним терміном тесту йому буде відмолено в перетинанні державного кордону на в`їзд в Україну, після чого громадянин Угорщини надав паспортний документ громадянина України для виїзду закордон серії НОМЕР_2 , виданий 27.10.2017 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто вищезазначений громадянин вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідного для громадян України документу.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за порушення порядку перетинання державного кордону громадянами України, передбачений ст.ст 2,3 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 №57 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАп.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, однак 29.07.2021 його захисник адвокат Скляр А.Л. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Обґрунтував вказане клопотання тим, що перетин державного кордону України ОСОБА_1 здійснював за дійсним паспортом громадянина України, попередньо намагався здійснити в`їзд в Україну паспортом громадянина Угорщини, який також є чинним, однак у зв`язку з відсутністю дійсного тесту ПЛР, що є підставою для відмови у перетині кордону, прийняв рішення перетнути кордон, пред`явивши паспорт громадянина України.

Дослідивши матеріали справи, вищеописане клопотання адвоката Скляра А.Л. від 29.07.2021, суд приходить до наступних висновків.

Суд, перевіривши згідно зі ст. 278 КУпАП чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що такі підлягають поверненню до органу, що їх складав з наступних підстав.

Згідно з вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст. 276 КУпАП,орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Зі змісту розглядуваного протоколу вбачається, що у вину ОСОБА_1 ставиться спроба незаконного перетину державного кордону без відповідного для громадян України документа, що свідчить про порушення ним вимог ст.ст 2,3 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 №57.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державний кордон України» перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Вказаною статтею паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом , що дає право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну .

Пунктом 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Частинами 2 та 3 ст. 6 ЗУ «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 за №1710-VI, який визначає умови перетинання державного кордону України, передбачено, що початком здійснення прикордонного контролю, зокрема, особи, є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України. Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Відповідно до положень ст. 7 вищенаведеного Закону паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону. У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

Крім того за п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону перевірка документів - дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, а також дослідження за результатами оцінки ризиків документів, що стосуються транспортних засобів, вантажів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

У розумінні п. 12 ч. 1ст. 1 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 паспортний документ - виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.

Зі змісту розглядуваного протоколу, а також з пояснень особи, наявних в клопотанні про закриття провадження у справі, з`ясовано, що ОСОБА_1 20.06.2021 при перетині державного кордону (в`їзд в Україну) пред`явив паспорт громадянина Угорщини серії НОМЕР_1 , виданий 07.11.2016 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія якого наявна в матеріалах справи. Строк чинності вказаного паспортного документу визначено до 07.11.2021. Однак, у зв`язку з відсутністю чинного результату ПЛР-тесту, який надає іноземцям право здійснити в`їзд в Україну, ОСОБА_1 пред`явив паспорт громадянина України для виїзду закордон серії НОМЕР_2 , виданий 27.10.2017 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як працівник прикордонної служби повідомив його про те, що для в`їзду в Україну за українськими закордонними паспортами наявність вищевказаного тесту не вимагається. З копії вказаного паспортного документа наявної в матеріалах справи, строк чинності такого визначено до 27.10.2027.

Постановою КМУ №1236 від 09.12.2020 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 визначено, що з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: перетин державного кордону на в`їзд в Україну іноземцями та особами без громадянства без негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, яке проведено не більш як за 72 години до перетину державного кордону, або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації від COVID-19 вакцинами, включеними ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях (далі - документ, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації), виданого відповідно до Міжнародних медико-санітарних правил (2005 рік) або відповідно до укладених Україною міжнародних договорів про взаємне визнання документів про вакцинацію. (пп. 5 п. 2-1)

Однак в ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 при перетині державного кордону пред`явив серед іншого й паспорт громадянина України для виїзду закордон серії НОМЕР_2 , виданий 27.10.2017 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чинний до 27.10.2027. Відтак вищеозначені карантинні обмеження як на громадянина України на нього не поширювалися.

Більш того розглядуваний протокол складений на ОСОБА_1 саме як на громадянина України.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення та інші надані до суду матеріали, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП не підтвердилась, оскільки ОСОБА_1 при в`їзді в Україну 20.06.2021пред`явив серед іншого паспорт громадянина України для виїзду закордон серії НОМЕР_2 , виданий 27.10.2017 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідає положенням ст.ст 2,3 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 №57, згаданий паспортний документ є чинним до 27.10.2027, а відтак в його діях не вбачається ознак об`єктивної сторони правопорушення, тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 44-3, 247, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП., у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов