Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/282/21 Головуючий суду І інстанції суддя Головіна Т.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Суддя апеляційного суду Бондаренко Т.З.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

судді Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання Бурятинською В.І.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Канівця Р.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 07 липня 2021 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, працюючого помічником інспектора ТОВ «Блек сі Сюрвей», проживає в АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до постанови суду першої інстанції від 07 липня 2021 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №109995, 18 квітня 2021 року о 13 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в Корабельному районі міста Миколаєва по проспекту Богоявленському в районі будинку №234-В з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатору „Драгер, результат склав 0,58 промілє, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 07 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

ОСОБА_1 посилався на те, що він не керував транспортним засобом, а знаходився біля нього. Вказував, що 17 квітня 2021 року автомобіль зламався та він його залишив по проспекту Богоявленському, а наступного дня вийшов на місце, щоб з товаришем його забрати та відвести до СТО, коли до нього підійшли працівники поліції.

Також зазначав, що відеозапис, який долучено до матеріалів справи не відображає повністю всю подію, оскільки починається вже з моменту процедури продуття в драгер.

Крім того проходження огляду на стан сп`яніння також відбувся з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» оскільки працівники поліції використовували технічний засіб без відповідного на те сертифікату та повірки робочого часу.

Зауважує, що відеозапис повинен відбуватись безперервно та про таку зйомку повинно бути повідомлено, а також всі дані щодо номеру відеокамери повинні бути відображені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Канівця Р.В. які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані , на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. У тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п.1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,4,6,7,8 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП від 18 квітня 2021 року серії ААБ № 109995 (а.с.3); роздруківкою з алкотестера «Drager Alkotest 6810», відповідно до якої стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на момент продуття алкотестера 18 квітня 2021 року о 13.06 год. становив 0,58 ‰ (а.с. 1); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що останній пройшов огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» - результат якого 0,58‰.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ №109995, 18 квітня 2021 року о 13 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в Корабельному районі міста Миколаєва по проспекту Богоявленському в районі будинку №234-В з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Drager», результат склав 0,58 промілє, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав та на роз`яснення працівника поліції щодо права надати пояснення та пропозицію надати йому для цього аркуш паперу, від надання пояснень відмовився, заперечень щодо змісту протоколу не навів.

Так, відповідно до акту огляду на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів командиром взводу №2 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Тищенком П.О. проведено огляд ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок рук, почервоніння обличчя; огляд проводився за допомогою алкотестера «Drager Alkotest 6810», результат тесту 0,58 ‰; свідки не залучались, камера ВС-01848 (а.с.2). Вказаний акт підписано особисто ОСОБА_1 , будь-яких зауважень щодо отриманих результатів огляду водій не висловлював.

Доводи в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно до вказаних вимог зазначеного закону проводився огляд водія ОСОБА_1 , який було зафіксовано на технічний засіб- ВС-01848, інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи, номер такої зазначено в акті огляду (а.с.2, 5).

Тому посилання апелянта, що в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено номер камери не тягне за собою скасування постанови суди, оскільки таке не є істотним порушенням тим більше її номер зазначено в акті огляду, який підписано ОСОБА_1 . З пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції слідує, що він був обізнаний в тому, що здійснюється відеозапис.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що він не керував автомобілем спростовується відео, яке долучено до матеріалів справи.

Із змісту вказаного відеозапису встановлено, що автомобіль зупинено на проїзний частині дороги. Із розмови працівника поліції та водія ОСОБА_1 можна зрозуміти що той був за кермом автомобіля, цю обставину ніяк не заперечував, навпаки підтвердив факт вживання алкоголю на передодні у вечері коли приїхав з відрядження. Після продуття приладу «Drager», яким зафіксовано вміст алкоголю в крові та роз`яснення поліцейським про відповідальність в суді, ОСОБА_1 запитав працівника поліції «…і що … ні як….?» на що поліцейській відмовив «Ні, матеріали будуть направлені до суду».

На відео чітко видно, як водій проходив огляд на стан сп`яніння, покази приладу. При цьому поведінка водія, який не заперечував проти проведення ні огляду, ні щодо управління транспортним засобом, спокійно відповідав на питання. Працівник поліції декілька разів запитав про необхідність викликати тверезого водія, який зможе забрати автомобіль, з чим ОСОБА_1 погоджувався та відповідав, що він зателефонував знайомому та той незабаром приїде.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом.

Крім того посилання в апеляційній скарзі на відсутність сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки, а саме алкотестера «Drager Alkotest 6810», не спростовує висновків судді про винуватість ОСОБА_1 та не може слугувати підставою для скасування чи зміни прийнятого рішення.

Положеннями Закону України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, визначено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Згідно сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01 вересня 2014 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafery AG CoKGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 становить 1 рік.

На запит апеляційного суду Управління патрульної поліції в Миколаївській області надано свідоцтво про державну реєстрацію приладу Alkotest 6810 та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7384 від 15 жовтня 2020 року, в якому зазначено, що газоаналізатор Alkotest 6810 прилад ARAM - 2235 пройшов повірку та відповідає вимогам методики повірки МПУ 066/05-2013. Дане свідоцтво чинне до 15 жовтня 2021 року.

Саме за допомогою вказаного приладу проведено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 . Тобто, на момент проведення такого огляду вказаний алкотестер був використаний поліцейськими в межах міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, а тому підстав ставити під сумнів його результати немає.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 07 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З.Бондаренко