Справа №576/2608/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мазур С. А.
Номер провадження 33/816/112/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кузьміна Є.О. на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2020 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 23.11.2020 року о 11 год. 30 хв. по вул. Інститутська в м. Глухів, керував автомобілем «VOLKSWAEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту). Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки т/з так і в Глухівській міській лікарні відмовився в присутності двох свідків чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, вважаючи його незаконним захисник Кузьмін Є.О. подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2020 року скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що дійсно ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так як поліцейському не довіряв та вказав, що хоче пройти огляд в закладі охорони здоров`я, однак на таку позицію ОСОБА_1 , в порушення ч.3 ст. 256 КУпАП, поліцією не відредаговано, що узгоджується з долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Крім цього, захисник звертав у вагу і на інші обставини у справі. Так, відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 начебто порушив п. 2.9 ПДР України, однак поліцейським в описовій частині зазначено, що ОСОБА_1 відмовився в проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння, що не підпадає під п. 2.9 ПДР України. На вказане уваги суд першої інстанції не звернув та передчасно наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду учасники справи повідомлені належним чином (а.с. 55, 61, 62), однак до апеляційного суду не з`явились, а Шевченківський районний суд м. Києва, з яким призначено відеоконференцію, на зв`язок не вийшов (а.с. 63). Клопотань, заяв про відкладення слухання справи на іншу дату від учасників справи не надходило, а тому за таких обставин, з урахуванням ст. 268 КУпАП, розгляд апеляційної скарги захисника Кузьміна Є.О. суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести без участі учасників справи.

Тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою виконання вказаних завдань, згідно з вимогами ст.ст. 252,280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи доказиза своїмвнутрішнім переконанням,що ґрунтуєтьсяна всебічному,повному іоб`єктивному дослідженнівсіх обставинсправи вїх сукупності,керуючись закономі правосвідомістю, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання суду апеляційної інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2020 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 23.11.2020 року о 11 год. 30 хв. по вул. Інститутська в м. Глухів, керував автомобілем «VOLKSWAEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту). Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки т/з так і в Глухівській міській лікарні відмовився в присутності двох свідків чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, в основу свого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції поклав наступні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 212958 від 23.11.2020 року, відеозапис та пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Разом із цим, судом першої інстанції залишено поза увагою, що вказані докази містять ряд суперечностей, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п.7 Розділу ІІ Інструкції «Інструкції зоформлення матеріалівпро адміністративніправопорушення ворганах поліції»,затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376, від 06.11.2015 року, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема зі змісту фабули протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення останній до відповідальності притягується за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто за порушення ним п. 2.5 ПДР України.

Між тим, в цьому ж протоколі в частині зазначення того, який саме ж пункт ПДР України порушив ОСОБА_1 маються виправлення, шляхом переправлення з п. 2.9 на п. 2.5 ПДР України.

Не зважаючи на вказані неточності в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі, суд першої інстанції самостійно ставить в провину ОСОБА_1 порушення п. 2.5 ПДР України, встановлює в його діях склад передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення та накладає на ОСОБА_1 відповідне адміністративне стягнення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the United Kingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Також, як йдеться у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Вищезазначені недоліки щодо виправлення пункту ПДР України, вказують на існування обґрунтованих сумнівів щодо можливості використання такого протоколу про адміністративне правопорушення, як належного і допустимого доказу вини ОСОБА_1 .

Що стосується письмових пояснень свідків та відео, на які посилався суд першої інстанції при притягненні ОСОБА_1 до відповідальності як на докази вини останнього, то в даному випадку, з огляду на недоліки в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі, без нього, самостійно, вони не можуть бути підставою для притягнення особи до відповідальності.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження винуватості ОСОБА_1 , а суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не може виходити за межі протоколу та наданих йому повноважень, оскільки відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. - задовольнити.

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.