Категория: ст. 130 ч.1 КпАП України
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретарів Чепіги Н.В., Марченка М.В., ОСОБА_1 та його захисника Полякова І.С. розглянувши апеляційну скаргу захисника Башкірової Ю.Г., діючої в інтересах ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює у ТОВ «Метінвест» інженером по охороні праці, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 02.02.2021 о 18:25год, на перехресті пр.-ту Миру та пр.-ту Металургів в Центральному районі м.Маріуполя водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з постановою суду захисник Башкірова Ю.Г., діюча в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати, справу направити на новий розгляд до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області. Вказує, що у судовому засіданні 05.04.2021 року приймала участь разом з ОСОБА_1 . Захисником було подане клопотання щодо повернення протоколу ДПР № 402829 від 09.03.2021 року на доопрацювання, посилаючись на певну кількість порушень і невідповідностей даного протоколу вимогам «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом МВС № 1376 від 06.11.2015 року. Також було заявлене клопотання про витребування інформації з патрульної поліції, а саме відеозапису з бодікамер поліцейських, якими фіксувалася подія 09.03.2021 року. Проте після видалення судді до нарадчої кімнати з метою розгляду клопотань, секретар судового засідання повідомила, що наступну дату судового засідання повідомить додатково, проте у цей день була винесена постанова суду, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Після розгляду клопотання захисник та ОСОБА_1 планували долучити до суду докази, які були зібрані на надати пояснення щодо складання протоколу ДПР № 402829 від 09.03.2021 р. Захисник зауважує, що дебатів перед винесенням постанови суду не відбулося, також суд не розглянув клопотання по суті і не надав належної оцінки викладеним у клопотанні доводам, тобто розглянув справу поверхово і формально. Не звернув уваги суд, що в протоколі є посилання на відеореєстратор, проте його немає у матеріалах справи, та номери відео, які вказані на відеозаписах, не співпадають із зазначеними номерами у протоколі. Крім того, на відео взагалі не видно хто був за кермом та не видно факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник Поляков І.С. підтримали доводи апеляційної скарги захисника Башкірової Ю.Г. просили їх задовольнити з підстав викладених у ній. ОСОБА_1 наголошував, що за кермом автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 02.02.21 року він не був, з відеозапису не вбачається факту керування автомобілем взагалі.

Захисник Поляков І.С. додав, що протокол про адміністративне правопорушення складений с порушенням передбачених законом строком, а отже є недопустимим доказом вини ОСОБА_1 . Крім того, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений поза межами 2 годин з моменту встановлення підстав для такого огляду, отже висновок лікаря вважає неналежним доказом.

Мотиви суду

Апеляційним судом приймаються до уваги твердження захисника Башкірової Ю.Г., викладені в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції під час судового розгляду не розглянув її клопотання по суті і не надав належної оцінки викладеним у клопотанні доводам, тому під час апеляційного перегляду справи у судовому засіданні присутні ОСОБА_1 та його захисник Поляков І.С. з метою реалізації прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268, 280 КпАП України, зокрема на захист.

Адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП передбачена за керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або за відмову від проходження медичного обстеження у медичному закладі на стан сп`яніння.

Факт адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 09.03.2021 р. серії ДПР № 402829, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 52 від 02 лютого 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, відеозаписом.

Твердження захисника в апеляційній скарзі та ОСОБА_1 з приводу того, що під час виявлення факту адміністративного правопорушення за кермом автомобілю перебував не він є неспроможними та спростовується матеріалами справи. З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що сам ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом, вказуючи, що йому треба ремонтувати автомобіль після ДТП, тим самим не заперечуючи, що він перебував за кермом.

Ставити під сумнів відеозапис з нагрудної камери працівника поліції у апеляційного суду підстав немає. До того, ж номер протоколу, зазначений на дисках співпадає з номером протоколу про адміністративне правопорушення, долученого до матеріалів справи, отже твердження захисника в апеляційній скарзі про невідповідність цих номерів є неспроможними.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на неналежність та недопустимості протоколу як доказу через те, що він складений з порушенням передбаченого ст. 254 КУпАП строку, апеляційний суд не може визнати підставою для скасування постанови з огляду на таке.

Приписами ст. 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи 02.02.2021 року, 12.02.2021 року, 25.02.2021 року ОСОБА_1 був неодноразово запрошений до підрозділу патрульної поліції для розгляду вчиненого ним адміністративного правопорушення та складання протоколу, проте останній, будучи обізнаним та повідомленим про ці запрошення, двічі надсилав на адресу управляння патрульної поліції клопотання про перенесення розгляду адміністративної справи у зв`язку з його хворобою. Тільки 09.03.2021 року ОСОБА_1 з`явився до УПП в Донецькій області з метою бути присутнім при складанні протоколу за ст. 130 ч.1 КУпАП з одночасним ознайомленням його з правами та обов`язками, згідно ст.268 КУпАП та ст.63 КУ.

На думку апеляційного суду, при таких обставинах, протокол про адміністративне правопорушення був складений працівниками поліції 09.03.2021 року з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та твердження захисника не спростовують правильність викладених у ньому фактичних обставин події від 02.02.2021 року. Апеляційний суд також враховує, що протокол як доказ у справі про адміністративне правопорушення оцінений судом у сукупності з іншими доказами, які узгоджуються між собою і не викликають сумніву.

Щодо апеляційних доводів захисника про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений за спливом 2 годин з моменту встановлення підстав для такого огляду, отже такий висновок не є належним доказом, то вони не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Такі ж вимоги встановлені п.9 розд.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350.

З відозапису бодікамери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_2 хоча і дав згоду на проведення огляду в медичному закладі на стан сп`яніння 02.02.21 року о 19 годині, проте тривалий час сперечався с працівниками поліції, тим самим свідомо затягуючи час його проведення як на місці виявлення адміністративного правопорушення, так і знаходячись під будівлею медичного закладу. Лише у 21 год. 04 хв. ОСОБА_2 був доставлений до КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Маріуполь» з метою медичного огляду на стан сп`яніння, в результаті якого лікарем - наркологом був встановлений факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, доводи захисту про те, що огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння проведений із порушенням 2-годинного терміну, встановленого ч.4 ст.266 КУпАП суд вважає неспроможними у даному провадженні.

З урахуванням викладеного, наведені захисником в апеляційній скарзі доводи цілком спростовані наявними в матеріалах справи доказами, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого процесуального рішення по справі апеляційна скарга не містить. За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню або зміні.

Направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції за апеляційними вимогами захисника як результат апеляційного перегляду провадження у справі про адміністративне правопорушення статтею 294 КУпАП не передбачений.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Башкірової Ю.Г., діючої в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: