Справа № 761/5910/21 суддя в І-й інстанції Фролова І.В.
Провадження № 33/824/1692/2021 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 2 ст. 173-2 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 березня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15 січня 2021 року серії ВАБ № 380461 15 січня 2021 року близько 21:41 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме ображав, погрожував ножем кухонним.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 7 діб. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави.

Мотивуючи постанову, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 підтверджується визнавальними поясненнями правопорушника щодо частини обставин, протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та відомостями, вміщеними у рапорті уповноваженого співробітника територіального управління поліції від 15 січня 2021 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову суду та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або іншого альтернативного стягнення, не пов`язаного з адміністративним арештом. У випадку встановлення судом апеляційної інстанції підстав для визнання адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 малозначним, застосувати до останнього диспозицію ст. 22 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що він щиро розкаявся у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням потерпілій не заподіяно майнову шкоду, адміністративне правопорушення вчинено за сімейних обставин. Потерпілою ОСОБА_2 у поясненнях зазначено, що у неї з її внучкою ОСОБА_3 виник конфлікт із-за того, що остання не ночувала вдома. Після чого виник конфлікт з ОСОБА_1 . Суд не прийняв до уваги, що ініціатором конфлікту є сама потерпіла, яка в квартирі не дотримується чистоти, залишає після себе сміття на столі, призначеному для вживання їжі, допускає антисанітарні умови по квартирі в цілому. На зауваження ОСОБА_1 , своєї дочки та внуків не реагує, а навпаки намагається їм досадити. На кожне зауваження рідних ОСОБА_2 викликає працівників поліції, яким заявляє, що відносно неї чинитися домашнє насильство, що не відповідає дійсності. Правопорушення вчинено при збігу сімейних обставин, в сімейному колі, це правопорушення за своєю суттю носить характер наслідків провокаційних дій потерпілої, правопорушення не несе суспільної небезпеки для оточуючих громадян. За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується в найкращих якостях та своєю працею приносить користь суспільству, а отже, цим правопорушенням не буде заподіяно будь-якої шкоди суспільству та державі, а сам ОСОБА_1 не створює суспільної небезпеки для оточуючих. На момент вчинення правопорушення відсутні обставини, що обтяжують його відповідальність. Суд не врахував, що санкція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є альтернативною, а також ту обставину, що ОСОБА_1 проживає спільно з сім`єю та виховує двох підлітків, які не являються його дітьми та з якими досить сприятливі відносини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, -

тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, -

тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнає, не заперечує фактичних обставин справи, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, однак, при цьому посилається на мотиви, що на його думку, викликані виключно протиправною поведінкою самої потерпілої, яка постійно на думку апелянта створює конфлікти в сім`ї.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наявними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та поясненнями самого порушника.

Доводи апеляційної скарги в частині наявності вини самої потерпілої, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини не підтверджені жодним наданими суду доказами та в будь-якому разі не дають ОСОБА_1 права вчиняти протиправні дії щодо потерпілої, в тому числі, і правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП.

Також з матеріалів справи вбачається, що постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 7 діб.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/95175417) постановою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 14 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінено в частині накладеного стягнення по ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме на штраф в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Отже, вперше на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення накладено 16 лютого 2021 року, тобто, в день коли постанова суду від 14 січня 2021 року набула законної сили.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, саме за ознакою вчинення такого правопорушення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, визначених ч. 1 цієї статті, суд першої інстанції не звернув уваги, що на момент розгляду судом зазначеної справи та на момент вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення, а саме 15 лютого 2021 року та 15 січня 2021 року, постанова суду від 14 січня 2021 року ще не набрала законної сили, оскільки переглядалась в апеляційному порядку.

За таких обставин, у суду першої інстанції 15 лютого 2021 року не було підстав визнавати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого саме ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відтак, постанова суду підлягає зміні, а дії ОСОБА_1 мають кваліфікуватися за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 стягнення у відповідності до санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, апеляційний суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП враховує особу порушника, а саме що ОСОБА_1 працює, позитивно характеризується по місцю роботи, до вчинення зазначеного правопорушення на нього не накладалися адміністративні стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обставину, яка пом`якшує відповідальність порушника, а саме визнання вини та щире розкаяння винного, характер вчинення правопорушення, а саме, що вчиненим правопорушенням шкода завдана не була.

З урахуванням зазначеного, апеляційний суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що цілком буде відповідати особі правопорушника, суті вчиненого ним правопорушення та наслідкам його вчинення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , з ч. 2 ст. 173-2 КУпАП на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В іншій частині постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв