Справа № 760/5290/21
Провадження 3/760/3243/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., за участі прокурора Мунтяну Ю.І., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Військової прокуратури Київського гарнізону про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , артиста другої категорії військового оркестру військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Старший солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Згідно вимог ст. 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Приписами ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ на військовослужбовців покладаються загальні обов`язки.
Згідно з статтею 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил внутрішній порядок досягається, зокрема:
глибоким розумінням, свідомим і неухильним виконанням військовослужбовцями обов`язків, визначених законами України та військовими статутами Збройних Сил України; чіткою організацією бойової підготовки;
зразковим бойовим чергуванням та несенням служби добовим нарядом; неухильним виконанням розпорядку дня.
Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Натомість старший солдат ОСОБА_1 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України став на шлях вчинення адміністративного правопорушення, яке виразилось у недбалому ставленні до військової служби.
З довідки-доповіді військової частини НОМЕР_1 № 19/824 від 26.02.2021 вбачається, що артист другої категорії військового оркестру старший солдат ОСОБА_1 26.02.2021 близько 09 год. 45 хв. без поважних причин залишив місце служби (в/ч НОМЕР_1 ) та самостійно повернувся 26.02.2021 близько 14 год. 20 хв.
З пояснень ОСОБА_2 встановлено, що 26.02.2021 близько 09 год. 45 хв. під час репетиції оркестру артист другої категорії військового оркестру старший солдат ОСОБА_1 одягнув верхній одяг, вийшов з приміщення оркестру та залишив територію військової частини НОМЕР_1 .
Також, пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є аналогічними поясненням ОСОБА_2 .
З пояснень старшого солдата ОСОБА_1 вбачається, що останній був відсутній у місці несення служби у період з 09 год. 45 хв. 26.02.2021 по 14 год. 20 хв. 26.02.2021 у з в`язку з сімейними обставинами.
У своїх поясненнях старший солдат ОСОБА_1 зазначив, що командування військової частини НОМЕР_1 щодо необхідності залишення військової частини не повідомляв, свою вину визнає.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно ст. 1 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Водночас, законодавець надає визначення поняття демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати мирного часу (оголошення якої дає підстави для закінчення особливого періоду).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалось.
Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення президента України про демобілізацію.
Тобто, дане адміністративне правопорушення вчинено в умовах особливого періоду, що підвищує його суспільну небезпеку.
Датою вчинення правопорушення є період з період з 09 год. 45 хв. 26.02.2021 по 14 год. 20 хв. 26.02.2021.
Датою виявлення правопорушення є 01.03.2021.
Таким чином, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом артист другої категорії військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 у порушення вимог 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», нехтуючи своїми службовими обов`язками, у період з 09 год. 45 хв. 26.02.2021 по 14 год. 20 хв. 26.02.2021 недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду, що виразилось у безпідставній відсутності на службі та невиконанні службових обов`язків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15. Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав та підтвердив обставини зазначені у протоколі.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення, довідкою-доповіддю, письмовими поясненнями ОСОБА_5 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , витягом з наказу від 16.05.2018 року №114 та іншими доказами в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із вищезазначеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протоколи складені у відповідності до вимог законодавства, а вина особи повністю встановлена під час судового розгляду.

При призначенні виду і міри адміністративного стягнення суддя врахував обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме: визнання вини та щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 12) ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має військове звання старший солтад, тому підлягає звільненню від сплати судового збору.
Приймаючи до уваги наведене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283, 284 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень, який необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: УК у Солом`янському районі, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812, Номер рахунку (IBAN):UA0026010, Код класифікації доходів бюджету: 21081100 Призначення платежу: адміністративний штраф.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Агафонов С.А.