ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.,

з участю секретаря Радько О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ковжоги О.І. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. В. Селецька, Оржицького району, Полтавської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 ріки.

Закрито справу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу даного правопорушення в його діях.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді Козина В.І. притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 26 жовтня 2020 року, о 17 год. 50 хв. керував транспортним засобом марки CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Ціолковського, 21 у м. Полтаві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Окрім цього, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 300816 від 26.10. 2020 року, 26 жовтня 2020 року о 18 год. 55 хв. ОСОБА_1 перебуваючи по вул. Грушевського 21 у м. Полтаві, в стані алкогольного сп`яніння, тобто у громадському місті, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок.

Закриваючи провадження по справі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП суддя вказав, що за результатами розгляду справи, на розсуд суду не надано допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому справа в цій частині підлягає закриттю.

В апеляційній скарзі захисник Ковжога О.І. просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що суддею першою інстанцією порушені права ОСОБА_1 на захист та бути присутнім в судовому засіданні, оскільки справа була розглянута без його участі та участі ОСОБА_1 , як наслідок вони не могли взяти участь у дебатах, і не мали можливості спростувати інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення надавши суду відповідні докази.

Зазначає, що при розгляді справи суддя послався на показання свідків, які не відповідають дійсності, оскільки свідки були запрошені працівниками поліції через тривалий час після зупинки ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом на якому також видно, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та дув в драгер декілька разів. При цьому працівниками поліції була порушена процедура огляду особи на стан сп`яніння. Більш того, вказує, що працівники поліції скрутили ОСОБА_1 та доставили його до відділу поліції, грубо порушивши його право на захист.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП не є самостійним безперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також, заперечує про можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України з огляду на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, який набрав чинності 01 липня 2020 року. У зв`язку з чим, просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис події, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

В судове засідання призначене на 30.07.2021 року на 13-00 год. ОСОБА_1 та його захисник Ковжога О.І., не з`явились. Захисник Ковжога О.І. надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Вказана обставина є кваліфікуючою ознакою ч.1 ст.130 КУпАП та на переконання апеляційного суду з дотриманням вимог ст.256 КУпАП була зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та належно встановлена постановою суду першої інстанції за результатами судового розгляду.

Апеляційний суд вважає, що юридична оцінка дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною. Суд першої інстанції, вирішуючи справу дотримався вимог ст.ст. 9, 245, 251, 278, 280, 283 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 26 жовтня 2020 року, о 17 год. 50 хв. керував транспортним засобом марки CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Ціолковського, 21 у м. Полтаві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 33693 від 26.10.2020; направленням на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння від 26.10.2020, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 26.10.2020, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доводи захисника щодо порушення прав ОСОБА_1 передбачених ст.268 КпАП України, є непереконливими, оскільки апеляційним судом у відповідності до ст. ст. 268, 271 КУпАП надано право апелянту бути присутнім в судовому засіданні, однак ОСОБА_1 своїми правами не скористався та його захисник Ковжога О.І. направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Твердження апелянта що пояснення свідків, не відповідають дійсності, оскільки свідки були запрошені працівниками поліції через тривалий час після зупинки ОСОБА_1 та що останній не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та дув в драгер декілька разів, спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого сам ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв та подальше керування транспортним засобом. На пропозицію поліцейських ОСОБА_1 погодився пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але під час використання приладу, симулював продуття, в результаті чого, прилад не спрацьовував. Повторно продувати прилад та пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, почав виражатися нецензурною лайкою та чинити опір поліцейським.

Крім того, відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису, вбачається, що в поведінці ОСОБА_1 виявлені беззаперечні ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, зухвала поведінка, нецензурна лайка на адресу поліцейських, які складали протокол про адміністративне правопорушення, спростовуютю доводи захисника про наявність порушення прав ОСОБА_1 під час складання протоколу.

Всупереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції з`ясовані всі фактичні обставини справи, передбачені ст. 280 КУпАП, які мають істотне значення для правильного її вирішення, тому посилання скаржника на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставним.

Правильно, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції розглянуто протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції, яка діяла до 01 липня 2020 року.

Так, ст. 130 КУпАП дійсно з 01 липня 2020 року згідно Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачала відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами.

В той же час, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, відповідні положення з Закону України № 2617-VII від 22 листопада 2018 року були виключені. Вказаний закон набрав законної сили 03 липня 2020 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, набрав законної сили у визначеному законом порядку, положення цього Закону такими, що не відповідають Конституції України не визнавалися, після 03 липня 2020 року будь-які інші зміни до ст. 130 КУпАП не вносилися.

Згідно роз`яснень від 20 липня 2020 року Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, з 03 липня 2020 року ст. 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Ціолковського, 21 у м. Полтаві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Виходячи з викладеного ОСОБА_1 , як особа, яка вчинила правопорушення після 03 липня 2020 року, підлягає притягненню до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за правилами КУпАП в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Апеляційний суд вважає, що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог законодавства, відповідно до положень статті 245 КУпАП, з своєчасним, всебічним, повним і об`єктивним з`ясуванням кожних обставин.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність провини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об`єктивність яких сумнівів не викликає.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП, призначив його в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП. та обґрунтованого дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 , штрафу та позбавлення його права керування транспортними засобами.

Враховуючи наведене вище, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене вище, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ковжоги О.І. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Захожай О.І.