П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №384/122/21

пров. № 3/384/66/2021

30 липня 2021 року смт. Вільшанка

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Сорокіної О.О.,

з участю секретаря судового засідання Рябова М.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності - адвоката Оніщука В.І.,

розглянувши (відповідно до закріпленого статтею 279 КУпАП порядку) у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Вільшанка Кіровоградської області справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживає в АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №010986 від 21 квітня 2021 року ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 21 квітня 2021 року о 20 год. 04 хв. в с. Добрянка по вул. Леніна, 59, керував автомобілем RENAULT KANGOO, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу "Драгер", який показав 2,28‰ алкоголю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 21 квітня 2021 року він їхав до знайомого, в нього на автомобілі не працював лівий поворотний сигнал, тому він зупинився біля домоволодіння знайомого. Поліцейські підійшли до його автомобіля та стверджували, що він вживав спиртні напої. Наполягали на продутті приладу «Драгер» на місці, хоча він відмовлявся та наполягав на медичному освідуванні в закладі охорони здоров`я. Він продував «Драгер», однак з результатами не погоджувався. Автомобілем в стані сп`яніння він не керував. Після складання протоколу, його копію поліцейські йому не вручали. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 21 квітня 2021 року ОСОБА_1 їхав до нього. Він перебував на подвір`ї власного домоволодіння, коли побачив автомобіль ОСОБА_1 . Він вийшов до проїзної частини та побачив там працівників поліції та ОСОБА_1 . Поліцейські пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду в медичному закладі. Запаху алкоголю від ОСОБА_1 він не відчував, шаткої ходи не бачив.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка поліцейський з РПП Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 суду пояснив, що під час патрулювання в селі Добрянка він та його напарник ОСОБА_4 виявили порушення правил дорожнього руху та зупинили транспортний засіб водія ОСОБА_1 , у якого були ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим йому було запропоновано на місці зупинки пройти медичне освідування за допомогою газоаналізатора «Драгер». ОСОБА_1 погодився на проходження тесту. Результат проходження тесту був позитивний, після чого відносно ОСОБА_1 був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після висловленої ОСОБА_1 незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 він не виписував йому направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат Оніщук В.І., в судовому засіданні зазначив, що поліцейськими була порушена процедура проходження огляду на стан сп`яніння та порушені права особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Користуючись своїм правом, ОСОБА_1 неодноразово повідомляв поліцейським про свою незгоду на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а потім і незгоду з результатами такого огляду. Однак, направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не виписувалося. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку з зазначеним просив закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника - адвоката Оніщука В.І., допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення, відповідно до положень якого обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з цим, відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінняабо щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 "Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (далі - Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Згідно з п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 6-8 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності відповідних ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП, Порядком та Інструкцією. При цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано тест №632 приладу Драгер Алкотест 6820 (прилад ARLJ 0479) від 21.04.2021, проведений о 20 год. 18 хв., який показав результат 2,28 ‰, з яким ОСОБА_1 не погодився (а.с. 2). У графі "підпис особи, що тестують" відсутній підпис ОСОБА_1 ..

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 також зазначив про те, що з результатами не згоден (а.с.3).

Поряд з цим, з дослідженого під час судового розгляду відеозапису події від 21.04.2021 вбачається, що при спілкуванні поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер 6820" на місці, на що останній погодився. За результатами огляду із застосуванням спеціального технічного засобу "Драгер 6820", проведеного працівниками поліції, тест показав результат 2,28 ‰, з яким ОСОБА_1 не погодився, однак поліцейським було повідомлено, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що у разі незгоди водія із результатами проведення тесту поліцейським на місці зупинки, останній зобов`язаний запропонувати йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я, у разі згоди - доставити особу до найближчого визначеного чинним законодавством спеціалізованого медичного закладу, де лікар зобов`язаний перевірити за можливості особу водія, відібрати у нього біологічні зразки та провести лабораторні дослідження, на підставі яких поставити діагноз на стан сп`яніння, про що складається медичний акт.

Разом з тим, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, і ця обставина підтверджується відеозаписом, особі, що притягається до адміністративної відповідальності не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, хоча ОСОБА_1 просив провести такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Отже, після того як ОСОБА_1 висловив свою незгоду з результатами огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння проведеного на місці, поліцейським в порушення вимог Інструкції, не було виписано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції.

Таким чином, надані суду докази свідчать, що ОСОБА_1 фактично не погоджувався з тим, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та з результатами огляду на стан сп`яніння на місті зупинки. Також у справі відсутні докази, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі і таке проходження огляду йому пропонувалось, а також відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до п. п. 7, 8 Розділу 1 Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Відповідно до вимог п.10 Розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Згода водія з результатами огляду, який був проведений поліцейським з використанням технічних засобів, повинна бути оформлена належним чином, оскільки тягне за собою певні правові наслідки.

Суд звертає увагу на те, що від наявності згоди водія з результатами огляду поліцейським залежить чи можливо використовувати їх як допустимий доказ по справі чи він буде визнаний недійсним, оскільки необхідно проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Перегляд вищевказаного відеозапису дозволяє встановити критичне ставлення ОСОБА_1 до результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки останній з результатом не погодився.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено роздруковану квитанцію про результат проведення тесту за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат якого становить 2, 28 ‰ ( а.с. 2).

Суд вважає, що вищевказана квитанція підтверджує лише факт проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та свідчить про те, що внаслідок такого огляду було отримано конкретний результат тесту, який може бути використаний як допустимий доказ за умови, що особа, стосовно якої його проведено, погоджується з вказаним результатом.

При цьому, якщо водій транспортного засобу після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським не погоджується з результатом такого огляду, однак відмовляється проходити відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладах охорони здоров`я, то його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

У даному випадку результати огляду проведеного на місці зупинки водія не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки ОСОБА_1 їх не визнав і таке його право передбачено ч.3 ст. 266 КУпАП.

Тобто, працівник поліції повинен був запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я, через незгоду останнього з результатами огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння проведеного на місці. Однак, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду).

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Враховуючи наведені істотні порушення нормативно-правових актів щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння і оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, які були допущені при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення і результат проведеного на місці зупинки огляду водія не можуть бути визнані допустимими доказами у даній справі, оскільки згідно з ч.5 ст. 266 КУпАП огляд проведений з порушенням вимог цієї статті та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, а тому такий огляд вважається недійсним.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, наприклад у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд зазначає, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, суд доходить висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх, безумовних та переконливих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП до Кропивницького апеляційного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено та оголошено 02 серпня 2021 року.

Суддя О.О. Сорокіна