Справа № 758/4161/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Скрипник О. Г., за участю секретаря судового засідання Сілюкової Ю.В., представника Енергетичної митниці Держмитслужби Григораша Д.І., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Петрушевської О.В., розглянувши матеріал про порушення митних правил стосовно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

01.04.2021 року в провадження суду надійшли матеріали Енергетичної митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483Митного кодексу України (далі - МК України).

Згідно з протоколом про порушення митних правил від 03.11.2020 року № 0058/90300/20, ОСОБА_2 - агентом з митного оформлення вантажів ТОВ «Еверіс», до митного оформлення було подана електронна декларація типу ІМ 40 ТФ, якій присвоєний № UA903020/2020/019717 на товар «важкі дистиляти: газойлі-паливо дизельне, ДТ-З-К5», вагою 113100 кг., відправник - ВАТ «Мозирський нафтопереробний завод» (Республіка Білорусь), одержувач - ТОВ «Мозир Україна».

Разом з вказаною митною декларацією до митного оформлення та митного контролю подані документи відповідно до ст. 335 МК України, в тому числі зовнішньоекономічний договір (контракт) від 21.11.2018 року № СЕ-МZ/211118, який укладений між компанією «CoralEnergyPTELTD»(Сингапур) та ТОВ «Мозир Україна» в особі директора ОСОБА_3 .

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що згідно з поясненнями ОСОБА_3 він ніколи не працював директором на зазначеному підприємстві та договір (контракт) № СЕ-МZ/211118 від 21.11.2018 року не підписував.

Вказаний зовнішньоекономічний договір (контракт) був поданий директором ТОВ «Мозир Україна» ОСОБА_1 до митного контролю та митного оформлення Енергетичній митниці Держмитслужби 01.10.2020 року через митного брокера - ТОВ «Еверіс».

Оскільки агент з митного оформлення вантажів ТОВ «Еверіс» ОСОБА_2 діяв за дорученням ОСОБА_1 на підставі договору на митно-брокерське обслуговування від 04.05.2020 року № 131, укладеного між ТОВ «Еверіс» та ТОВ «Мозир Україна», в особі ОСОБА_1 , а вказаний зовнішньоекономічний контракт № СЕ-МZ/211118 від 21.11.2018 є підробленим, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч 1 ст. 483 МК України, а саме: переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні з протоколом про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 не погодився. Письмові заперечення та докази в їх обґрунтування долучені до матеріалів справи.

Представник Енергетичної митниці Держмитслужби в судове засідання з`явився, подання митниці підтримали та просили визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні порушення Митних правил України та притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України.

Суд, вислухавши думку представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, представників митниці, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно з ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з п.5 ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді.

Судом встановлено, що 01.10.2020 до відділу митного оформлення «Київ» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці Держмитслужби агентом з митного оформлення вантажів ТОВ «Еверіс» () ОСОБА_2 подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ТФ, якій присвоєно № UА903020/2020/019717 на товар «важкі дистиляти: газойлі-паливо дизельне, ДТ-3-К5», вагою 113100 кг. Відправник - ВАТ «Мозирський нафтопереробний завод» (Республіка Білорусь), одержувач - ТОВ «Мозир .Україна» (м. Київ, вул. Віскозна, буд. З, код ЄДРПОУ - 41692853).

Вказана митна декларація подана на підставі договору на митно-брокерське обслуговування від 04.05.2020 № 131, укладеного між ТОВ «Мозир Україна» () в особі ОСОБА_1 та ТОВ «Еверіс» ().

Разом з вказаною митною декларацією до митного оформлення та митного контролю подано документи відповідно до ст. 335 МК України, а також зовнішньоекономічний договір (контракт) № СЕ-М2/211118 від 21.11.2018, укладений між компанією «CoralEnergyPTELTD»(Сингапур) та ТОВ «Мозир Україна» в особі директора ОСОБА_3 .

Енергетичною митницею Держмитслужби в ході проведення перевірочних заходів встановлено, що згідно з поясненнями громадянина ОСОБА_3 , останній працював у ТОВ «Мозир Україна» водієм та ніколи не здійснював фінансово- господарської діяльності в цій компанії, у тому числі не виконував функції директора, а також не підписував жодних документів з питань фінансово-господарської діяльності ТОВ «Мозир Україна» (специфікацій, доручень, актів-прийому передачі, тощо), а також не укладав зовнішньоекономічний договір (контракт) № СЕ-М2/211118 від 21.11.2018.

Вищевикладене також підтверджується листом ДФС України від 16.10.2020 № 4629/5/99-99-12-02-02-16.

В той же час представником ОСОБА_1 до суду подана заява ОСОБА_3 від 28.10.2020 року, справжність підпису на якій засвідчена нотаріально про те, що на час укладення зовнішньоекономічного контракту №СЕ-М2/211118 від 21.11.2018 він дійсно перебував на посаді директора ТОВ «Мозир Україна», усі угоди в цей період укладалися з його волі та відома. Проте вказана заява не містить інформації, чи підписував ОСОБА_3 зовнішньоекономічний контракт, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Мозир Україна».

Крім цього, представником ОСОБА_1 у судових засіданнях заявлялося клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Не зважаючи на неодноразові виклики до суду ОСОБА_3 , як свідка та особи у якої необхідно відібрати зразки підпису для проведення судової почеркознавчої експертизи, ОСОБА_3 до суду не з`являвся, що унеможливлює проведення відповідної експертизи. Тому, зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Також, представником ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлялося клопотання про повернення адміністративних матеріалів митниці для доопрацювання.

За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення складеному всупереч вимогам ст. ст. 221, 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року (зі змінами та доповненнями) визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Проте, судом не вбачається наявність порушень при складанні протоколу, оскільки останній відповідає вимогам ст. 494 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 652 «Про затвердження форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил». Тому, зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно з ст. 264 МК України, митна декларація реєструється та приймається митним органом у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією.

Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у ній декларації.

Пунктом 3.8 розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, ратифікованої Законом України від 05.10.2006 року № 227-V, визначено, що декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мит та податків.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до ч. 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Частиною 6 зазначеної постанови встановлено, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесені неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Відповідно до частини другої ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил при вчиненні порушень митних правил підприємствами є посадові особи цих підприємств.

Посадова особа підприємства - керівник або інші працівники підприємства(резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених Митним кодексом України, Законами та іншими нормативно-правовими актами, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Статтею 65 Господарського кодексу України визначено, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Згідно з пунктами 10.4, 11.1 Статуту ТОВ «Мозир Україна», затвердженим рішенням учасників від 27.02.2020 року № 27/02, посадовими особами Товариства є члени виконавчого органу, виконавчий орган товариства є одноосібним, назвою виконавчого органу є «Директор».

Відповідно до облікової картки № 100/2018/0010698, відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «Мозир Україна» є ОСОБА_1 .

Згідно з п.п. 3.1 договору на митно-брокерське обслуговування від 04.05.2020 № 131, ТОВ «Мозир Україна» надає ТОВ «Еверіс» всі необхідні для митного оформлення документи, в тому числі, контракти.

Опитана ОСОБА_1 пояснила, що до її функціональних обов`язків входить загальна організація роботи підприємства, в тому числі контроль за здійсненням зовнішньоекономічних операцій ТОВ «Мозир Україна». Зазначила, що декларування товару за митною декларацією від 01.10.2020 № UА903020/2020/019717 здійснювалося на підставі зовнішньоекономічної угоди (контракту) № СЕ-М2/211118 від 21.11.2018 та додаткових угод до вказаного зовнішньоекономічного договору (контракту). Також пояснила, що документи для здійснення декларування товару за митною декларацією від 01.10.2020 № UА903020/2020/019717 надавались митному брокеру ТОВ «Еверіс» нею особисто.

Відповідно до інформації розміщеної в модулі «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» встановлено, що ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених статтями 482, 483 Митного кодексу України не притягувалася.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковано за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів, а саме: зовнішньоекономічного договору (контракту) від № СЕ-М2/211118 від 21.11.2018.

Матеріали справи містять дві експертизи щодо підпису ОСОБА_3 на зовнішньоекономічних договорах.

Згідно з висновком експерта ОСОБА_4 від 31.03.2021 року № 21-2001 підпис директора ТОВ «Мозир Україна» ОСОБА_3 на зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 21.11.2018 року № СЕ-МZ/211118 виконаний не самим ОСОБА_3 , а іншою особою; встановити чи виконаний підпис від імені ОСОБА_3 на досліджуваному документі ОСОБА_1 або іншою особою не виявляється можливим.

Згідно з висновком експерта ОСОБА_5 від 24.03.2021 року № -0143 вирішити питання, чи виконаний підпис директора ТОВ «Мозир Україна» ОСОБА_3 на зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 21.11.2018 року № СЕ-МZ/211118 самим ОСОБА_3 або ОСОБА_1 не можливо, у зв`язку з неспівставністю досліджуваного підпису ОСОБА_3 по транскрипції та загальному вигляду із зразками власних підписів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Отже, жодна з експертиз не встановила автентичність підпису ОСОБА_3 , що свідчить про його підроблення.

Згідно з статтею 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку суду, вказані та надані митним органом документи підтверджують факт подачі посадовою особою - директором ТОВ «Мозир Україна» ОСОБА_1 , яка є декларантом у розумінні МК України документу, а саме контракту № СЕ-МZ/211118 від 21.11.2018 року, який містить підроблений підпис.

Таким чином, суд приходить до висновку, що директор ОСОБА_1 вчинила порушення Митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України, вина її доведена в повному обсязі та її слід притягнути до відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 1 270 723,98 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 458, 465, 467, 483,487-488, 491, 495, 522, 527 Митного кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товарів, що складає 1 270 723,98 грн.

Конфіскувати в дохід держави безпосередні предмети порушення митних правил, а саме: «важкі дистиляти: газойлі-паливо дизельне, ДТ-З-К5», вагою 113100 кг., відправник - ВАТ «Мозирський нафтопереробний завод» (Республіка Білорусь), одержувач - ТОВ «Мозир Україна», вартістю 1 270 723,98 грн.

У разі неможливості конфіскації товару, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі ч. 2 ст. 541 МК України на користь держави вартість предметів правопорушення в сумі 1 270 723,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва, шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. Г. Скрипник