Справа № 305/1279/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю секретаря судового засідання Чейпеш С.І., у відсутності учасників судового розгляду, розглянув в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/759/19 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Ємчук Л.В. на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 01. 11. 2019.

Цією постановою закрито провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна Тиса, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, начальника Рахівської пошуково-рятувальної групи ГПРЧ АРЗСП Управління ДСНС України у Закарпатській області, одруженого, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

З постанови судді вбачається, що 01. 10. 2019 до Рахівського районного суду Закарпатської області втретє надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №218 від 04. 07. 2019; №216 від 04. 07. 2019; №217 від 04. 07. 2019. У зв`язку з тим, що протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією №218, №216, №217 складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, на підставі вимог ст. 36 КУпАП, постановою суду від 29. 10. 2019 справи про адміністративні правопорушення: №305/1279/19, №305/1280/19, №305/1282/19, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно справі єдиний номер №305/1279/19, номер провадження 3/305/572/19.

Із протоколу про адміністративне правопорушення №218 від 04. 07. 2019 та постанови судді від 01. 11. 2019 вбачається, що ОСОБА_1 , начальник Рахівської пошуково-рятувальної групи ГПРЧ АРЗСП Управління ДСНС України у Закарпатській області, будучи відповідно до підпункту "д" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

-2-

При прийнятті рішення судом першої інстанції враховано, що наказом начальника Управління ДСНС України у Закарпатській області №204 від 23. 09. 2013 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Рахівської пошуково-рятувальної групи ГПРЧ АРЗСП Управління ДСНС України у Закарпатській області. Відповідно до щорічної декларації за 2018 рік, ОСОБА_1 зазначив, що 08. 08. 2018 отримав кредит в OTP Bank в сумі 330 000 грн. Також, ОСОБА_1 в своєму поясненні зазначив, що не повідомив про суттєві зміни в майновому стані при отриманні кредиту в сумі 330 000 грн. у зв`язку із сімейними обставинами. Таким чином, ОСОБА_1 отримав дохід в якості кредиту в сумі 330 000 грн., що становить 194,1 прожиткових мінімумів, встановлених на 01. 01. 2018, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції". Тобто, ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування, у якого через отримання доходу в сумі 330 000 грн., виникли суттєві зміни в майновому стані, у порушення в ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", не повідомив у період з 08. 08. 2018 по 18. 08. 2018 НАЗК про вказані зміни. У зв`язку з наведеним, суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, із протоколу про адміністративне правопорушення №216 від 04. 07. 2019 та постанови судді від 01. 11. 2019 вбачається, що ОСОБА_1 , начальник Рахівської пошуково-рятувальної групи ГПРЧ АРЗСП Управління ДСНС України у Закарпатській області, будучи відповідно до підпункту "д" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

При прийнятті рішення судом першої інстанції враховано, що наказом начальника Управління ДСНС України у Закарпатській області №204 від 23. 09. 2013 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Рахівської пошуково-рятувальної групи ГПРЧ АРЗСП Управління ДСНС України у Закарпатській області. Відповідно до інформації територіального сервісного центру 2145 №31/7/5-117 від 18. 04. 2019, ОСОБА_1 27. 03. 2018 придбав автомобіль марки «Hyundai Tucson», 2018 року випуску за ціною 790 000 грн. Також, ОСОБА_1 в своєму поясненні зазначив, що не повідомив про суттєві зміни в майновому стані при придбанні автомобіля марки «Hyundai Tucson», 2018 року випуску за ціною 790 000 грн., у зв`язку із сімейними обставинами. Таким чином, ОСОБА_1 придбав автомобіль марки «Hyundai Tucson», 2018 року випуску за ціною 790 000 грн., що становить 448,3 прожиткових мінімумів, встановлених на 01. 01. 2018, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції". Тобто, ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування, у якого через придбання рухомого майна в сумі 790 000 грн., виникли суттєві зміни в майновому стані, у порушення в ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", не повідомив у період з 27. 07. 2018 по 06. 08. 2018 НАЗК про вказані зміни. У зв`язку з наведеним, суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Також із протоколу про адміністративне правопорушення №217 від 04. 07. 2019 та постанови судді від 01. 11. 2019 вбачається, що ОСОБА_1 , начальник Рахівської пошуково-рятувальної групи ГПРЧ АРЗСП Управління ДСНС України у Закарпатській області, будучи відповідно до підпункту "д" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України

-3-

«Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

При прийнятті рішення судом першої інстанції враховано, що наказом начальника Управління ДСНС України у Закарпатській області №204 від 23. 09. 2013 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Рахівської пошуково-рятувальної групи ГПРЧ АРЗСП Управління ДСНС України у Закарпатській області. Відповідно до інформації територіального сервісного центру 2145 №31/7/5-117 від 18. 04. 2019, ОСОБА_1 27. 03. 2018 придбав автомобіль марки «Mercedes Benz Vito» 116 CDI, 2013 року випуску за ціною 149 450 грн. Таким чином, ОСОБА_1 придбав автомобіль марки «Mercedes Benz Vito» 116 CDI, 2013 року випуску за ціною 149 450 грн., що становить 87,9 прожиткових мінімумів, встановлених на 01. 01. 2018, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції". Тобто, ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування, у якого через придбання рухомого майна в сумі 149 450 грн., виникли суттєві зміни в майновому стані, у порушення ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", не повідомив у період з 27. 03. 2018 по 05. 04. 2018 НАЗК про вказані зміни. На підставі вище викладеного в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. У зв`язку з наведеним, суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції вказав, що у протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією №218, №216, №217 від 04. 07. 2019 зазначено, що дата виявлення адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією, є дата складання рапорту про встановлення ознак адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, тобто 31. 05. 2019, відтак останній день накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 припадав на 31. 08. 2019. Осікльки на розгляд до Рахівського районного суду Закарпатської області протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією №218, №216, №217 відносно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, після належного дооформлення, надійшли 01. 10. 2019, тобто після спливу строку, визначеного Законом, для накладення адміністративного стягнення, а у провадження судді Марусяк М.І. матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, надійшли 22. 10. 2019, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених ст. 38 та п. 7 ст. 247 КУпАП підстав для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі поданій в інтересах ОСОБА_1 , адвокат Ємчук Л.В. ставить питання про скасування постанови суду від 01. 11. 2019 та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду є незаконна та постановлена без з`ясування дійсних обставин справи. Вказує на те, що всупереч ст. ст. 247, 280 КУпАП судом першої інстанції залишено поза увагою те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення на підставі підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки відповідно до вказаної норми закону такими є: І) особи рядового і начальницького складу: а) державної

-4-

виконавчої служби, б) податкової міліції; ІІ) особи начальницького складу: а) органів та підрозділів цивільного захисту, б) Державного бюро розслідувань; в) Національного антикорупційного бюро України . Зазначає, що як в складених щодо ОСОБА_1 протоколах №126, №217 та №218 від 04. 07. 2019, так і в постанові суду не зазначено, до якого виду суб`єктів відповідальності згідно Закону України «Про запобігання корупції», належить ОСОБА_1 . Вважає, що висновок суду про протилежне безпідставно побудований з посиланням на витяг з наказу від 23. 09. 2013 №204 про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Рахівського ПРГ ГПРЧ АРЗСП УДСНС України у Закарпатській області та попередження ОСОБА_1 від 06. 05. 2016 про недопущення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, оскільки доказів того факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» у справі немає. Вказує про недотримання при розгляді справи судом першої інстанції вимог ст. ст. 9, 245, 251, 280 КУпАП та практики Європейського суду з прав людини. Звертає увагу на Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 11. 07. 2013 №593, відповідно до п. 2-4, 6 якого, служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, при цьому особи начальницького складу є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на яких поширюється дія вимог та обмежень Закону України « Про запобігання корупції», проте відповідно до п. 15 Положення, особи, які перебувають на службі цивільного захисту поділяються на рядовий і начальницький, проте в матеріалах справи відсутні докази належності ОСОБА_1 до осіб начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, а саме: прийняття на службу цивільного захисту, проходження ним відповідного конкурсу, укладення контракту про проходження служби цивільного захисту, присвоєння йому спеціального звання начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту. Звертає увагу, що факт підписання ОСОБА_1 попередження про недопущення корупційних та пов`язаних з корупцією порушень, за вказаних обставин, не спростовує факт того, що ОСОБА_1 не є суб`єктом корупційного правопорушення, а тому він не був зобов`язаний подавати в НАЗК відомості про істотні зміни в майновому стані. Ззаначені обставини, на думку захисника, свідчать про відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони покладених у вину ОСОБА_1 правопорушень, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Ємчук Л.В. та прокурор на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Ємчук Л.В та прокурора, що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. ст. 268, 271 КУпАП. Крім того апеляційний суд, враховує поданві вказаними особами клопотання про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Заслухавши 10. 12. 2019 пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ємчук Л.В., які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора Цар І.І, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

-5-

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положенннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Як вбачається з встановлених судом обставин, ОСОБА_1 , як начальник Рахівської пошуково-рятувальної групи ГПРЧ АРЗСП Управління ДСНС України у Закарпатській області, будучи відповідно до підпункту "д" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Наказом начальника Управління ДСНС України у Закарпатській області №204 від 23. 09. 2013 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Рахівської пошуково-рятувальної групи ГПРЧ АРЗСП Управління ДСНС України у Закарпатській області. Відповідно до щорічної декларації за 2018 рік, ОСОБА_1 зазначив, що 08. 08. 2018 отримав кредит в OTP Bank в сумі 330 000 грн. Також, ОСОБА_1 в своєму поясненні зазначив, що не повідомив про суттєві зміни в майновому стані при отриманні кредиту в сумі 330 000 грн. у зв`язку із сімейними обставинами. Таким чином, ОСОБА_1 отримав дохід в якості кредиту в сумі 330 000 грн., що становить 194,1 прожиткових мінімумів, встановлених на 01. 01. 2018, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції". Тобто, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, у якого через отримання доходу в сумі 330 000 грн., виникли суттєві зміни в майновому стані, у порушення ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", не повідомив у період з 08. 08. 2018 по 18. 08. 2018 НАЗК про вказані зміни. Місце вчинення правопорушення в

-6-

даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані через мережу «Інтернет» в будь-якому місці. Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є 19. 08. 2018, тобто граничний термін подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані з моменту отримання доходу. Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата складання рапорту про встановлення ознак адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією. На підставі вище викладеного в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Окрім того, що ОСОБА_1 , як начальник Рахівської пошуково-рятувальної групи ГПРЧ АРЗСП Управління ДСНС України у Закарпатській області, будучи відповідно до підпункту "д" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Наказом начальника Управління ДСНС України у Закарпатській області №204 від 23. 09. 2013 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Рахівської пошуково-рятувальної групи ГПРЧ АРЗСП Управління ДСНС України у Закарпатській області. Відповідно до інформації територіального сервісного центру 2145 №31/7/5-117 від 18. 04. 2019 ОСОБА_1 , 27. 03. 2018 придбав автомобіль марки «Hyundai Tucson», 2018 року випуску за ціною 790 000 грн. Також, ОСОБА_1 в своєму поясненні зазначив, що не повідомив про суттєві зміни в майновому стані при придбанні автомобіля марки «Hyundai Tucson», 2018 року випуску за ціною 790 000 грн. у зв`язку із сімейними обставинами. Таким чином, ОСОБА_1 придбав автомобіль марки «Hyundai Tucson», 2018 року випуску за ціною 790 000 грн., що становить 448,3 прожиткових мінімумів, встановлених на 01. 01. 2018, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції". Тобто, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, у якого через придбання рухомого майна в сумі 790 000 грн., виникли суттєві зміни в майновому стані, у порушення ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", не повідомив у період з 27. 07. 2018 по 06. 08. 2018 НАЗК про вказані зміни. Місце вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані через мережу «Інтернет» в будь-якому місці. Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є 07. 08. 2018, тобто граничний термін подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані з моменту придбання рухомого майна. Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата складання рапорту про встановлення ознак адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією. На підставі вище викладеного в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , як начальник Рахівської пошуково-рятувальної групи ГПРЧ АРЗСП Управління ДСНС України у Закарпатській області, будучи відповідно до підпункту "д" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Наказом начальника Управління ДСНС України у Закарпатській області №204 від 23. 09. 2013 ОСОБА_1 призначено на

-7-

посаду начальника Рахівської пошуково-рятувальної групи ГПРЧ АРЗСП Управління ДСНС України у Закарпатській області. Відповідно до інформації територіального сервісного центру 2145 №31/7/5-117 від 18. 04. 2019 ОСОБА_1 , 27. 03. 2018 придбав автомобіль марки «Mercedes Benz Vito 116 CDI», 2013 року випуску за ціною 149 450 грн. Таким чином, ОСОБА_1 придбав автомобіль марки «Mercedes Benz Vito 116 CDI» 2013 року випуску за ціною 149 450 грн., що становить 87,9 прожиткових мінімумів, встановлених на 01. 01. 2018, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції". Тобто, ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування, у якого через придбання рухомого майна в сумі 149 450 грн., виникли суттєві зміни в майновому стані, у порушення ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", не повідомив у період з 27. 03. 2018 по 05. 04. 2018 НАЗК про вказані зміни. Місце вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані через мережу «Інтернет» в будь-якому місці. Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є 06. 04. 2018, тобто граничний термін подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані з моменту придбання рухомого майна. Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата складання рапорту про встановлення ознак адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією. На підставі вище викладеного в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 2 статті 52 Закону «Про запобігання корупції» (в редакції від 14. 10. 2014 №1700-VII), що діяла на час складання протоколів було встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Положення частини другої цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до статті 50 цього Закону.

Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини першої статті 3, статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону і займаючи вищевказану посаду зобов`язаний був подавати повідомлення про суттєві зміни у своєму майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином ОСОБА_1 , будучи особою на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» та знаючи про свій обов`язок у разі суттєвої зміни у його майновому стані, а саме отримання доходу на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції у десятиденний строк з моменту отримання такого доходу, шляхом внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повідомив про суттєві зміни у своєму майновому стані несвоєчасно без поважних причин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

-8-

Доводи захисника - адвоката Ємчук Л.В. про те, що ОСОБА_1 не являється суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" відповідно до підпункту "д" пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону, а тому не повинен був подавати жодних декларацій та повідомлень про зміну майнового стану, апеляційний суд відхиляє з таких підстав.

Частиною другою статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктами такого правопорушення, згідно з приміткою до цієї статті, є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України;

Згідно витягу із Наказу (по особовому складу цивільного захисту) від 23. 09. 2013 №204, ОСОБА_1 призначено в порядку переведеня з Територіального управління МНС у Закарпатській області на посаду начальника Рахівської пошуково-рятувальної групи Гірської пошуково-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Закарпатській області з 12 тарифним розрядом.

Крім того, 06. 05. 2016 ОСОБА_1 було попереджено про недопущення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, передбачених Законом України "Про запобігання корупції" під час проходження ним служби цивільного захисту в ДСНС України, що стверджується його особистим підписом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративних правопорушень та вважаючи ці доводи непереконливими, апеляційний суд бере до уваги й таке.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення за своїми суб`єктивними властивостями - діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно зв`язані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст суб`єктивної сторони правопорушення. Вина є психічним ставленням особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідків. Вина - це обов`язкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі суб`єкта до вчиненого ним діяння. Його обов`язкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не

-9-

могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина - це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризував ВССУ в своєму листі від 22. 05. 2017 № 223-943/0/4-17 наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, під яким ст. 10 КУпАП розуміє вчинення адміністративного правопорушення, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З матеріалів справи та позиції сторони захисту, вбачається що ОСОБА_1 достовірно було відомо про його обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки, визначені Законом України «Про запобігання корупції». Однак, ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності щодо своєчасного подання декларацій про суттєві зміни в майновому стані, свідомо не вчиняв дій, направлені на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», помилково вважаючи, що він не відноситься до суб`єктів, на котрих поширюється дія вищевказаного Закону.

При цьому, матеріали справи не містять та стороною захисту не надано апеляційному суду доказів, які б свідчили про існування дійсних об`єктивних непереборних для ОСОБА_1 причин, які унеможливлювали подання ним декларацій про суттєві зміни в майновому стані, у визначені законом строки, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопрушення, апеляційний суд визнає безпідставними.

Разом із тим, відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України (далі КСУ) № 13-р/2020 від 27. 10. 2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними) пункти 6, 8 частини першої статті 11, пункти 1, 2, 6-101, 12, 121 частини першої, частини другої - п`ятої статті 12, частини другої статті 13, частини другої статті 131, статтю 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 48-51, частини другу, третю статті 52, статтю 65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14. 10. 2014 № 1700-VII зі змінами.

У статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» ідеться про види відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

У своєму рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку про неконституційність окремих положень Закону № 1700, що стосуються повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції в частині контрольних функцій (контролю) виконавчої влади, а саме: повноважень та прав Національного агентства з питань запобігання корупції, уповноважених осіб та уповноважених підрозділів з питань запобігання та виявлення корупції, особливостей врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, обліку та оприлюднення декларацій, контролю та перевірки декларацій, встановлення своєчасності подання декларацій, повної перевірки декларацій, моніторингу способу життя суб`єктів декларування, додаткових заходів здійснення фінансового контролю, відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення».

-10-

Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (частини 1 та 2 статті 152 Конституції України, ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України).

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Позиції Конституційного Суду України слід розглядати, як загальнообов`язкові правові висновки внаслідок тлумачення ним Конституції України та/або положень законів, інших нормативних актів у межах його компетенції, що мають загальний характер, усувають конституційно-правову невизначеність, слугують підставою для прийняття остаточного рішення, викладені у його акті, які діють на усій території України та є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами права.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначив Конституційний Суд України в Рішенні від 14. 12. 2000 № 15-рп/2000 «…додаткове визначення у рішеннях Конституційного Суду України порядку їх виконання не скасовує і не підміняє загальної обов`язковості їх виконання. Незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційними Судом України рішення про їх неконституційність».

Отже, підставою для втрати чинності законом у цілому або його окремими положеннями є, зокрема, визнання закону, його окремих положень такими, що втратили чинність, єдиним органом законодавчої влади Верховною Радою України, або визнання їх такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні Конституційним Судом України. Як у першому, так і у другому випадку наслідком є фактична втрата нормою чинності.

У Рішенні від 19. 04. 2000 № 6-рп/2000 Конституційний Суд України зазначив, що «згідно з частиною другою статті 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення», «кримінально-правова норма має зворотну дію в часі в тій її частині, в якій вона пом`якшує або скасовує відповідальність особи. Це стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо» (абзац третій пункту 2, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини).

Розуміння наслідків втрати чинності окремих положень Закону № 1700, що стосуються повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції в частині контрольних функцій (контролю) виконавчої влади, а саме: повноважень та прав Національного агентства з питань запобігання корупції, уповноважених осіб та уповноважених підрозділів з питань запобігання та виявлення корупції, особливостей врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, обліку та

-11-

оприлюднення декларацій, контролю та перевірки декларацій, встановлення своєчасності подання декларацій, повної перевірки декларацій, моніторингу способу життя суб`єктів декларування, додаткових заходів здійснення фінансового контролю, відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, які Конституційний Суд України визнав неконституційними, за переконанням суду пов`язане з принципом дії в часі закону та інших нормативно-правових актів, що закладений у положеннях статті 58 Конституції України, у зв`язку з тим, що фактично скасовують відповідальність ОСОБА_1 , що має тлумачитись на його користь.

Відповідно до п. 6 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює відповідальність.

Визнання рішенням Конституційного Суду України від 27. 10. 2020 неконституційними та такими, що втратили чинність з дня ухвалення рішення, пунктів 6, 8 частини першої статті 11, пункти 1, 2, 6-101, 12, 121 частини першої, частини другої -

п`ятої статті 12, частини другої статті 13, частини другої статті 131, статтю 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 48-51, частини другу, третю статті 52, статтю 65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14. 10. 2014 № 1700-VII зі змінами, - є підставою для скасування судового рішення із зазначених підстав.

Тому, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, - закриттю на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Ємчук Л.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 01. 11. 2019 щодо ОСОБА_1 , якою провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, - скасувати, а провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя