ПОСТАНОВА

Іменем України

29.03.2021 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

09.03.2021 року на розгляд Жмеринського міськрайонного суду надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, стосовно ОСОБА_1 за ознаками того, що він о 06 годині 50 хвилин 25.02.2021 року керував автомобілем "ВАЗ 2101", державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та на пропозицію працівників патрульної поліції щодо проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння від його проходження відмовився у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Пояснив, що за вказаних обставин його було затримано працівниками патрульної поліції за підозрою у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, для встановлення чого йому було запропоновано пройти освідування за допомогою спеціального технічного засобу, на що він відмовився, оскільки перехвилювався. Алкогольні напої, а саме пиво вживав іще за два дні до того разом з товаришами. На момент його зупинки був стомленим, бо напередодні тривалий час здійснював обрізку плодових дерев у садку. Пізніше, заспокоївшись вдома, він самостійно поїхав до лікарні, до добровільно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння.

Також представив суду висновок щодо результатів свого медичного огляду від 25.02.2021 року за самозверненням у КНП "Жмеринська ЦРЛ".

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Вказана вище сукупність обставин визначає недоведення складу вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 з огляду на добровільне здійснення даною особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, проходження медичного огляду саме на стан сп`яніння, що вбачається з представленого ним висновку щодо результатів медичного огляду від 25.02.2021 року в межах двогодинного строку з часу його затримання працівниками поліції, згідно якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено; та становить об`єктивні підстави закриття провадження у справі, узгоджуючись з положенями ст.62 Конституції України, наведеної практики Європейського суду з прав людини та вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.221, 247, 251, 252, 264, 265, 276, 280, 283, 284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.