КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/3436/2021
справа № 758/405/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Андрієнко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м.Києва від 25 червня 2021 року , постановлену суддею Павленко О.О.,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Подільського районного суду м.Києва від 25 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, провадження по справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, 05 липня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просить її скасувати та закрити провадження у справі відносно нього у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що досудова перевірка у справі проведена не уповноваженим органом та неналежним чином. В діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, оскільки він не був суб`єктом декларування станом на 01.04.2018 року, а також не мав умислу щодо несвоєчасного подання щорічної декларації за 2017 рік. Враховуючи те, що на момент складання адміністративного протоколу № 37 від 14.01.2021 року минуло понад 6 місяців із дня виявлення імовірного правопорушення (09.06.2020), то ДСР Нацполіції не дотримано вимоги ст. 254 КУпАП щодо дотримання строку 24 години із моменту виявлення правопорушення при складанні адмінпротоколу. Крім того, у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у суду відсутні повноваження щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно з постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду виконувача обов`язків директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектно-констукторський інститут будівельних матеріалів та виробів», будучи згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону №1700-VII суб`єктом декларування та відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону №1700-VII, несвоєчасно, 08.04.2019 року о 08 годин 25 хвилин, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАПвідповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За приписами ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Приписами статті 3 Закону України «Про запобігання корупції»визначено коло осіб, на яких поширюється дія цього Закону, зокрема у пп.«в» п.1 ч.1 якої до кола таких осіб включаються державні службовці.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції»визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 з 31.08.2018 року тимчасово виконував обов`язки директора ДП «НДІБМВ».

НАЗК листом за № 51-09/8541/18 від 28.02.2018 надало роз`яснення, що у разі тимчасового виконання працівником організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов'язків на час відсутності керівника підрозділу у зв`язному періоді у нього не виникає обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за цей період.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбачений ст.. 172-6 ч.1 КУпАП відсутній, оскільки він як особа тимчасово виконуюча обов`язки директора ДП «НДІБМВ», відповідно до роз`яснення НАЗК № 51/09/12431/17 від 21.04.2017 не був суб`єктом декларування в період 2017, 2018 років, тобто не був суб`єктом правопорушення , крім того, в його діях був відсутній умисел на вчинення правопорушення, так як він керувався виключно роз`ясненнями НАЗК, а тому провадження по справі в цій частині повинно бути закрите за відсутністю складу правопорушення.

13.02.2020 року НАЗК надало узагальнюючі роз`яснення , згідно з якими особи, які тимчасово виконують обов`язки є суб`єктами декларування .

Оскільки у 2018 році ОСОБА_1 , як особа тимчасово виконуюча обов`язки , не був суб`єктом декларування взагалі , то він не може нести відповідальність за несвоєчасне подання декларації за 2018 рік.

За таких обставин , апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нової постанови про закриття провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294, 295-296 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м.Києва від 25 червня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Андрієнко А.М.