ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/1573/21 Головуючий в суді І інстанції: Валігурська Л. В.
Номер провадження: 33/819/208/21 Доповідач: Кутурланова О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кутурланової О.В.,

за участю секретаря Давиденко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Валігурської Л.В. від 16 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись з вказаною постановою та посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просив її скасувати та ухвалити нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В обґрунтування скарги вказує, що ОСОБА_2 висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою та звинувачувала у наявності венеричних хвороб, визнавши ці обставини у судовому засіданні, що є проявом психологічного насильства.

Крім того зазначив, що ОСОБА_2 також погрожувала застосувати фізичне насильство відносно нього.

Вказує, що склад правопорушення за ч.1.ст.173-2 КУпАП виникає не тільки у разі завдання шкоди, а й уразі, коли шкода могла бути завдана.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи скарги викладені апелянтом, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення: чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №5858476 ОСОБА_2 25.01.2021 року близько 07:00 години, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_1 , а саме: висловлювалася в його сторону нецензурними словами та вчинила наклеп.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 . 25.01.2021 року ОСОБА_2 вчинила щодо нього домашнє насильство, що мало прояв у виниклому конфлікті, в ході якого ОСОБА_2 висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою та висловлювала погрози фізичної розправи.

В свою чергу ОСОБА_2 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, та пояснила, що вони з ОСОБА_1 перебували у стані розлучення, між ними з цього приводу виникали постійні особисті конфлікти.

25.01.2021 року за місцем їх спільного проживання виник конфлікт через те, що ОСОБА_1 заховав її паспорт. Нецензурною лайкою вона в його бік не висловлювалась, а її слова в сторону ОСОБА_1 були викликані його зрадами та тим, що він постійно її знімає на мобільний телефон, порушуючи її особистий простір та провокуючи конфлікти.

Закриваючи провадження у даній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі положень п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення протиправних дій суду надано не було.

Вважаю зазначені висновки місцевого суду обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання фізичної або психологічної шкоди.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі словесні образи, погрози, приниження тощо спрямовані на обмеження волевиявлення особи викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Так, у справах про психологічне домашнє насильство обов`язково необхідно встановлювати, які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи, перелічені у пункті 14 частини першої статті 1 Закону, настали внаслідок дій кривдника.

Згідно із ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що згідно із положеннями ст. ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №5858476 від 25.01.2021 року не зазначено наслідки, що були чи могли бути заподіяні ОСОБА_1 в результаті інкримінованих ОСОБА_2 дій та враховуючи диспозицію ч.1ст.173-2 КУпАП, зазначені у фабулі протоколу дії ОСОБА_2 , які полягали у висловлюванні нецензурними словами та наклепі на адресу ОСОБА_1 , самі по собі не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, приходжу до висновку, що складений стосовно ОСОБА_2 протокол не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вказані вимоги закону узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що вину ОСОБА_2 підтверджує відеозапис долучений до матеріалів справи апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки на вказаному відеозаписі зафіксовані словесні висловлювання ОСОБА_2 відносно апелянта, що не підтверджує факту вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З пояснень допитаного судом апеляційної інстанції свідка ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_2 завжди була схильна в момент конфліктів висловлюватися нецензурною лайкою, однак до ініціації ОСОБА_2 розлучення працівники поліції не викликалися. У інкримінований період її батьки перебували у стані розлучення, між ними часто виникали конфлікти, в яких мати висловлювалася нецензурно. Складання протоколів про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за такі дії використовується батьком як захід впливу на матір та з метою подальшого використання у якості доказів при ініціації судового спору про її виселення із спільно набутого житлового будинку.

З огляду на викладене вважаю, що постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2021 року, якою закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є законною, обґрунтованою та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Суддя Херсонського

апеляційного суду О.В. Кутурланова