ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/141/21 Справа № 695/253/21 Головуючий по 1 інстанції Ушакова К.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №695/253/21 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 лютого 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 02.01.2021 о 01.50 год. на а/д Драбів-Золотоноша 53 км., згідно результатів висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху №141 від 02.01.2021, керував автомобілем ВАЗ 211440, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом безпідставно розглянуто справу за його відсутності, чим позбавлено його можливості надання доказів, та порушено право на захист. Вказує, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в медичному закладі такий огляд проведений несертифікованим приладом. Зазанчає, що в протоколі та оскаржуваній постанові не зазначено виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492569 від 02.01.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 02.01.2021 о 01.50 год. на а/д Драбів-Золотоноша 53 км., згідно результатів висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху №141 від 02.01.2021, керував автомобілем ВАЗ 211440, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України (а.с. 2);

- даними висновку №141, згідно якого ОСОБА_1 02.01.2021 о 03.00 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3);

- показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_1 було доставлено до Золотоніської ЦРЛ, де за допомогою алкотестеру було встановлено факт перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння. Покази приладу - 0,34‰ (а.с. 4,5).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Згідно п.6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Вказана інструкція не містить обов`язкової умови щодо проходження огляду на стан сп`яніння спочатку на місці зупинки, як про те зазначає апелянт. Крім того, в матеріалах справи не міститься жодних даних про те, що ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння безпосередньо на місці зупинки, а тому його доводи в цій частині є безпідставними.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів того, що його огляд проведено в лікарні несертифікованим приладом. Також в матерілах справи відсутні дані про те, що він вимагав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, їх обов`язкова наявність в матеріалах справи не передбачена вимогами діючого законодавства.

Апеляційним судом поновлено право ОСОБА_1 на захист, оскільки він безпосередньо приймав участь під час апеляційного розгляду справи, апеляційним судом було проведено дослідження доказів , а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо нього.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка