Провадження № 3/127/7508/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Подільської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Уляново Теофіпольського району Хмельницької області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянки України НОМЕР_1 виданий 30.12.1998 року Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2018 року о 20:45 год. легковий автомобіль марки Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 , 2015 року виготовлення, був ввезений на митну територію України громадянкою ОСОБА_1 через пункт пропуску «Шегині Медика» митного посту «Мостиська» Львівської митниці ДФС згідно попередньої митної декларації типу EE №UA400030/2018/19623 від 17.10.2018 року.

Як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу громадянкою ОСОБА_1 органам доходів і зборів України (Львівській митниці ДФС) було надано документ Factuur №101809 від 11.10.2018 року на автомобіль Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 з вартістю 3 100 євро (100323,79 грн. по курсу НБУ на момент перетину кордону 17.10.2018 року).

Даний транспортний засіб 19.10.2018 року був оформлений на м/п

"Хмельницький-центральний" Хмельницької митниці ДФС за митною

декларацією типу ІМ40ДЕ № UA400030/2018/019896.

08.04.2020 року Подільською митницею Держмитслужби отримано інформацію від митних органів Королівства Бельгія на запит, ініційований Хмельницькою митницею ДФС, про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань державної митної справи при ввезенні на митну територію України транспортних засобів на адресу громадян України (лист Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил від 08.04.2020 року №20-01/20-02-01/7.12/826).

Відповідно до інформації, отриманої від митних органів Королівства Бельгія встановлено, що легковий автомобіль марки Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 , 2015 року виготовлення, був проданий бельгійською компанією ALEKON Import-Export b.v.b.a. (Kromstraat 110 2520 Ranst, BTW- BE.) громадянці ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на підставі документа - Factuur №101809 від 11.10.2018 за 4 250 євро.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1

перемістила через митний кордон України легковий автомобіль марки Renault

Kangoo, VIN: НОМЕР_3 , 2015 року виготовлення, з приховуванням

від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підставу для

переміщення даного транспортного засобу, документу - Factuur №101809 від

11.10.2018 року на автомобіль Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 з

вартістю 3 100 євро, одержаного незаконним шляхом та такого, що містить

неправдиві дані щодо вартості транспортного засобу.

Вартість транспортного засобу марки Renault Kangoo, VIN:

НОМЕР_3 , 2015 року виготовлення, згідно документа Factuur

№101809 від 11.10.2018 року отриманого від митних органів Королівства Бельгії

становить 4 250 євро (137540,68 грн. по курсу НБУ на момент перетину

кордону).

Представник Подільської митниці Держмитслужби Вихристюк В.Д. в судовому засіданні не заперечувала проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та її захисника, враховуючи заяву захисника Сувалова В.О. про розгляд справу у його відсутності. Пояснила, що 08.04.2020 року Подільською митницею Держмитслужби отримано інформацію від митних органів Королівства Бельгія на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань державної митної справи при ввезенні на митну територію України транспортних засобів на адресу громадян України. Відповідно до інформації, отриманої від митних органів Королівства Бельгія встановлено, що легковий автомобіль марки Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 , 2015 року виготовлення, був проданий бельгійською компанією ALEKON Import-Export b.v.b.a. (Kromstraat 110 2520 Ranst, BTW- BE.) громадянці ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на підставі документа - Factuur №101809 від 11.10.2018 за 4 250 євро. Подільською митницею Держмитслужби встановлено, що легковий автомобіль марки Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 , був ввезений на митну територію України 17.10.2018 о 20:45 год. громадянкою ОСОБА_1 через пункт пропуску «Шегині Медика» митного посту «Мостиська» Львівської митниці ДФС згідно попередньої митної декларації типу EE №UA400030/2018/19623 від 17.10.2018 року. Як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу громадянкою ОСОБА_1 органам доходів і зборів України було надано документ Factuur №101809 від 11.10.2018 року на автомобіль Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 з вартістю 3 100 євро (100323,79 грн. по курсу НБУ на момент перетину кордону 17.10.2018 року). Таким чином, громадянка України ОСОБА_1

перемістила через митний кордон України легковий автомобіль марки Renault

Kangoo, VIN: НОМЕР_3 , з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підставу для переміщення даного транспортного засобу, документу - Factuur №101809 від

11.10.2018 року на автомобіль Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 з

вартістю 3 100 євро, одержаного незаконним шляхом та такого, що містить

неправдиві дані щодо вартості транспортного засобу. Вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, підтверджується наявними у справі доказами. Строк накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 467 Митного кодексу України не сплив, оскільки адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. Просила визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу врозмірі 100 відсотків вартості товару, а саме транспортного засобу, безпосереднього предмету порушення митних правил, із конфіскацією даного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 526 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

В судове засідання захисник ОСОБА_1 - адвокат Сувалов В.О. та ОСОБА_1 не з`явилися, хоча повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, захисник ОСОБА_1 - адвокат Сувалов В.О. надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Суд зазначає, що судом неодноразово вживалися заходи для виклику ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Сувалова В.О. в судові засідання, в тому числі і в режимі відеоконференції, однак в судові засідання ОСОБА_1 не з`являлася, про причини неявки суду не повідомляла, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи зазначене вище, а також позицію представника митниці, справа про порушення митних правил розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, який надав до суду відповідну заяву.

Суд зазначає, що згідно ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 489 Митного кодексу України, встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 257 Митного кодексу України (в редакції станом на час вчинення правопорушення), декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення; 2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору; 3) відомості про найменування країн відправлення та призначення; 4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери; 5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів; 6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати); 7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови; 8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; 9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу; 10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта). Органам доходів і зборів забороняється вимагати внесення до митної декларації інших відомостей, ніж зазначені у цій статті. Перелік товарів, що не підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Відповідно до п. 57 ст. 4 Митного кодексу України товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Частиною 1 статті 483 Митного кодексу України встановлено адміністративну відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зазначені порушення тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України, а згідно вимог ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час судового розгляду встановлено, що 17.10.2018 о 20:45 год. через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного посту «Мостиська» Львівської митниці ДФС, ОСОБА_1 здійснила ввезення на митну територію України легкового автомобіля марки Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 , 2015 року виготовлення.

Як підставу для переміщення через митний кордон України автомобіля ОСОБА_1 надала органам доходів і зборів України (Львівській митниці ДФС) документ - Factuur №101809 від 11.10.2018 на автомобіль Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 з вартістю 3 100 євро (100323,79 грн. по курсу НБУ на момент перетину кордону 17.10.2018).

Транспортний засіб 19.10.2018 року був оформлений на м/п "Хмельницький-центральний» Хмельницької митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA400030/2018/019896.

21.03.2019 року Хмельницька митниця ДФС звернулась до Департаменту організації протидії митним порушенням та міжнародної взаємодії з листом про необхідність направлення запиту до митних органів Королівства Бельгії з метою встановлення дійсних фактів купівлі-продажу автомобілів та отримання копій документів, на підставі яких транспортні засоби вивозилися (експортувалися) з Бельгії.

З даного листа вбачається, що Хмельницька митниця ДФС проводила перевірку законності ввезення на митну територію України транспортних засобів імпортованих фізичними особами громадянами України, що були реалізовані бельгійськими компаніями, зокрема автомобіля Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 , оскільки на бланку документа Factuur №101809 від 11.10.2018 року здійснено допис письмовим записом щодо даних та адреси покупця, а також вартості транспортного засобу.

08.04.2020 року Подільською митницею Держмитслужби отримано інформацію від митних органів Королівства Бельгія на запит, ініційований Хмельницькою митницею ДФС, про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань державної митної справи при ввезенні на митну територію України транспортних засобів на адресу громадян України (лист Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил від 08.04.2020 року №20-01/20-02-01/7.12/826).

Як встановлено в судовому засіданні, 08.04.2020 року Подільською митницею Держмитслужби отримано відповідь митних органів вх. №20-01/20-02-01/7.12/826, згідно якої транспортний засіб марки Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 , 2015 року виготовлення, був проданий бельгійською компанією ALEKON Import-Export b.v.b.a. (Kromstraat 110 2520 Ranst, BTW- BE.) громадянці ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на підставі документа - Factuur №101809 від 11.10.2018 за 4 250 євро. Факт купівлі ОСОБА_1 вказаного автомобіля за Factuur №101809 від 11.10.2018 за 4 250 євро підтверджується банківськими квитанціями.

Дана відповідь отримана від компетентного органу Королівства Бельгія, на підставі Протоколу про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про партнерство і співробітництво між ЄЕС та Україною, Угоди між Урядом України та Урядом Королівства Бельгія про взаємну адміністративну допомогу в митних справах від 01.07.2002 року, а тому є належним та допустимим доказом.

Отже, ОСОБА_1 перемістила через митний кордон України вищевказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю митної вартості автомобіля, шляхом подання органу доходів і зборів, як підставу для переміщення даного транспортного засобу, документу - Factuur №101809 від 11.10.2018 року з вартістю автомобіля 3 100 євро, при тому, що вартість цього автомобіля згідно документа, отриманого від митних органів Королівства Бельгії становить 4 250 євро.

Однак, ОСОБА_1 надала митному органу, як підставу для переміщення вищезазначеного транспортного засобу через митний кордон України документ, а саме: Factuur №101809 від 11.10.2018 на автомобіль Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 з вартістю 3 100 євро (100323,79 грн. по курсу НБУ на момент перетину кордону 17.10.2018), одержаний незаконним шляхом, що містить неправдиві дані щодо вартості транспортного засобу.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується наданими до суду та дослідженими судом доказами, зокрема, інформацією від митних органів Королівства Бельгія на запит, ініційований Хмельницькою митницею ДФС (лист Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил від 08.04.2020 року №20-01/20-02-01/7.12/826), згідно якої транспортний засіб марки Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 , 2015 року виготовлення, був проданий бельгійською компанією ALEKON Import-Export b.v.b.a. (Kromstraat 110 2520 Ranst, BTW- BE.) громадянці ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на підставі документа - Factuur №101809 від 11.10.2018 за 4 250 євро. Факт купівлі ОСОБА_1 вказаного автомобіля за Factuur №101809 від 11.10.2018 за 4 250 євро також підтверджується відповідними банківськими квитанціями, витягами з АСМО "Інспектор" та іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Наведені вище докази не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

На підставі викладеного, суд, даючи оцінку встановленим обставинам та наявним доказам у справі, дійшов висновку про наявність в діях громадянки ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 335 Митного кодексу України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі документи та відомості. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості.

Згідно вимог ст. 336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; 2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); 3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; 4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств; 5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на органи доходів і зборів; 6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем; 7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Суд зазначає, що аналіз норм Митного кодексу України дає підстави для висновку, що кожна особа, яка перетинає державний кордон України, зобов`язана пройти процедуру митного огляду та повно і правильно дати митним органам вичерпну інформацію про переміщувані нею через кордон предмети й товари, а у передбачених законом випадках здійснити процедуру декларування. Відповідальність за порушення норм митного законодавства покладається на цю особу, за виключеннями, які прямо передбачені Митним кодексом і які ОСОБА_1 в даному випадку не стосуються.

Відповідно до ст. 487 Митного кодексу України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до положень Митного кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст. ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Розглянувши дану справу, відповідно до положень ч. 2 ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що пом`якшують відповідальність та обставин, що відповідно до положень ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При цьому суд також враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушниці, ступінь її вини.

Відповідно до відомостей ПІК «Провадження в справах про ПМП»

АСМО «Інспектор» та інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил

ЄАІС Держмитслужби, громадянка України ОСОБА_1

протягом 2019-2020 років не притягувалася до відповідальності за вчинення

адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.

483 або ст. 482 Митного кодексу України.

З досліджених судом доказів вбачається, що вартість автомобіля "Renault Kangoo", VIN: НОМЕР_3 , складає 4 250 євро (137540,68 грн. по курсу НБУ на момент перетину кордону).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що громадянка України ОСОБА_1 перемістила через митний кордон України легковий автомобіль марки Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 , 2015 року виготовлення, з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підставу для переміщення даного транспортного засобу, документу - Factuur №101809 від 11.10.2018 року на автомобіль Renault Kangoo, VIN: НОМЕР_3 з вартістю 3 100 євро, одержаного незаконним шляхом та такого, що містить неправдиві дані щодо вартості транспортного засобу.

Суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 461 Митного кодексу України, за порушення митних правил може бути накладене таке адміністративне стягення: конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Статтею 465 цього Кодексу встановлено, що конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави. При цьому моторні транспортні засоби та несамохідні транспортні засоби, що буксируються ними, розглядаються як самостійні обєкти конфіскації. Конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України. Конфіскація товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу, застосовується незалежно від того, чи є ці товари, транспортні засоби власністю особи, яка вчинила правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, предмет правопорушення не вилучався, місцезнаходження його не відоме.

Крім того, суд зазначає, що згідно ч. ч. 1-2 ст. 541 Митного кодексу України, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем в установленому законом порядку. У разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.

За таких обставин, аналізуючи зазначені вище норми законодавства, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що вина

ОСОБА_1 доведена та її слід визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил.

Що стосується строку накладення адміністративного стягнення, суд зазначає таке.

Згідно санкції ч. 1 ст. 483 МК України, вчинення даного правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Під час розгляду справ про порушення митних правил, передбачених ст. 483 МК України, та вирішенні питання про строк накладення адміністративного стягнення слід з`ясовувати дату, коли було виявлене вказане правопорушення.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 491 МК України вказане правопорушення може бути виявлено посадовими особами митниці безпосередньо (під час переміщення через митний кордон чи митного оформлення товарів, тощо) або ж внаслідок офіційного письмового повідомлення про вчинення порушення митних правил, отриманого від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

На час вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, ч. 2 ст. 467 МК України діяла в редакції Закону №5288-VІ від 18.09.2012, якою передбачено, що справи про порушення митних правил розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих порушень.

Разом з тим, згідно Закону України «Про внесення змін до Митного Кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018 року, - ч. 2 ст. 467 МК України виключено, а ч. 1 ст. 467 викладено у такій редакції: «Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом».

Порушення митних правил ОСОБА_1 виявлено Подільською митницею 08.04.2020 року - в день надходження відповіді митних органів Королівства Бельгії, тому, саме з цього часу розпочався перебіг шестимісячного строку для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, який закінчувався 08.10.2020 року.

Адміністративна справа відносно ОСОБА_1 вперше до суду надійшла 09.07.2020 року, тобто в межах шестимісячного строку.

Однак, постановою суду від 13.07.2020 року справа була повернута до Подільської митниці для проведення додаткової перевірки, тобто строк для накладення стягнення зупинявся.

05.08.2020 року до Вінницького міського суду знову надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 для розгляду. Постановою суду від 09.09.2020 року справа знову була повернута до Подільської митниці для проведення додаткової перевірки. За таких обставин, строк для накладення стягнення зупинявся.

29.09.2020 року адміністративна справа знову надійшла на адресу суду для розгляду, тому строк для накладення стягнення знову зупинявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

На час надходження справи на розгляд до суду вперше, діяла редакція ч. 1 ст. 467 МК України, відповідно до якої, на час розгляду справи судом строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється.

Матеріали справи надходили до суду тричі в межах шестимісячного строку з моменту виявлення правопорушення і на час неодноразових розглядів справи судом, строк накладення адміністративного стягнення зупинявся, а тому на даний час строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення зі ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257, 265, 266, 335, 336, 458, 461, 465, 467, 483, 486, 487, 483, 489, 511 Митного кодексу України, ст. ст. 16, 40-1, 283 - 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил автомобіля марки "Renault Kangoo", VIN: НОМЕР_3 , 2015 року випуску, що становить 137 540 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот сорок) грн. 68 коп., із конфіскацією автомобіля марки "Renault Kangoo", VIN: НОМЕР_3 , 2015 року випуску.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя