Справа № 751/2796/21
Провадження №3/751/1111/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Ченцової С.М.

секретаря Пожилової О.В.

з участю :

особи щодо якої складено протокол ОСОБА_1

захисника Якуби Г.О.

прокурора Клименка М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднану справу про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2020 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу матеріально - технічного забезпечення прокуратури Чернігівської області, реалізуючи повноваження члена житлово - побутової комісії прокуратури Чернігівської області, всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), не повідомив вказану комісію, як колегіальний орган, про наявний у нього реальний конфлікт інтересів, а саме: про суперечність між його приватним інтересом, зумовленим бажанням отримати у користування службове житло та його повноваженнями, як члена житлово - побутової комісії прокуратури Чернігівської області, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Цього числа, 27.01.2020 року, ОСОБА_1 , реалізуючи повноваження члена житлово - побутової комісії прокуратури Чернігівської області, всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 та абз. 1 ч. 2 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: взяв участь у прийнятті вказаною комісією рішень за результатами розгляду шести заяв працівників органів прокуратури Чернігівської області про виділення їм службового житла, що були розглянуті нею до його аналогічної заяви про виділення йому службового житла, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 28 Закону особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідно до п.п. 3 Розділу І Положення про житлово-побутові комісії органів прокуратури, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 11.11.2016 року № 377, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 листопада 2016 року за № 1550/29680 (далі - Положення) житлово-побутова комісія відповідного органу є колегіальним органом, утвореним для вирішення житлово-побутових питань працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 35-1 Закону, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону особи, зазначені у пп. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Констатація порушення зазначених вимог та, відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, можлива за таких умов: у особи наявний реальний конфлікт інтересів; за наявності реального конфлікту інтересів особа під час виконання своїх службових/представницьких повноважень вчиняє дії чи приймає тішення.

З огляду на визначення реального конфлікту інтересів, що наведене в абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону, для його констатації необхідно встановлення одночасно таких складових: приватний інтерес; службові/представницькі повноваження; суперечність між приватним інтересом та службовими/представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Наказом прокуратури Чернігівської області від 23.04.2019 року № 97к «Про призначення ОСОБА_1 » він призначений на посаду начальника відділу матеріально - технічного забезпечення прокуратури області.

Наказом прокуратури Чернігівської області від 08.05.2020 року № 110к ОСОБА_1 звільнено із займаної посади.

Наказом прокуратури Чернігівської області від 16.06.2020 року № 166к «Про призначення ОСОБА_1 » його призначено на посаду начальника відділу матеріально-технічного забезпечення прокуратури Чернігівської області шляхом укладення контракту про проходження державної служби.

На момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був суб`єктом, на якого поширюється дія Закону згідно з пп. «є» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону.

Після призначення на посаду шляхом укладення контракту про проходження державної служби ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону обмеження щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів поширюються на осіб, що зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

Таким чином, зазначені обмеження поширюються у тому числі і на ОСОБА_1 , та поширювалися на нього на момент вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 Розділу II Положення про житлово-побутові комісії органів прокуратури, житлово-побутова комісія відповідного органу прокуратури утворюється у складі голови, його заступника, секретаря та членів комісії.

У п. 5 Розділу III Положення зазначається, що рішення житлово-побутової комісії відповідного органу приймаються відкритим голосуванням простою більшістю голосів від присутніх на засіданні та оформляються протоколом, який підписується головою або, у разі його відсутності -заступником голови комісії та секретарем комісії.

Відповідно до п. 2 Розділу III Положення, одним із основних завдань житлово - побутової комісії відповідного органу є прийняття рішень про надання жилих приміщень працівникам відповідного органу прокуратури.

Відповідно до п. 4 Розділу IV Положення члени житлово - побутової комісії відповідного органу беруть участь у засіданні комісії.

Відповідно до п. 12 Розділу II Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в органах прокуратури, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 11.11.2016 року № 377, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 листопада 2016 року за № 1549/29679 (втрата чинності 18.07.2020 року) службове жиле приміщення надається на підставі наказу керівника відповідного органу прокуратури, що видається з урахуванням рішення житлово-побутової комісії.

Зазначене рішення затверджується виконавчим органом місцевого самоврядування, на території якого знаходиться відповідний орган прокуратури.

Згідно із наказом прокуратури Чернігівської області № 4 від 13.01.2020 року «Про склад житлово-побутової комісії прокуратури Чернігівської області» житлово- побутову комісію прокуратури Чернігівської області (далі-Комісія) утворено у складі шести осіб, ОСОБА_1 визначено членом Комісії.

Згідно із протоколом № 1/2020 засідання Комісії від 27.01.2020 (далі -Протокол) на засіданні були присутні : Голова Комісії - ОСОБА_2 та 5 інших її членів, зокрема і ОСОБА_1 .

Відповідно до Протоколу на порядку денному було питання про розгляд 36 заяв працівників органів прокуратури Чернігівської області про виділення службового житла, у тому числі заяви ОСОБА_1 .

Із Протоколу засідання Комісії вбачається, що усі шість членів Комісії шляхом відкритого голосування приймали участь у роботі Комісії по усім питанням порядку денного за винятком тих, де окремими її членами було повідомлено про конфлікт інтересів.

Отже, 27.01.2020 року, перебуваючи на посаді начальника відділу матеріально - технічного забезпечення прокуратури Чернігівської області, реалізуючи повноваження члена Комісії, ОСОБА_1 взяв участь у прийнятті Комісією (колегіальним органом) рішень про виділення службового житла працівникам органів прокуратури Чернігівської області.

Головою Комісії ОСОБА_2 було запропоновано розпочати розгляд заяв по суті, в алфавітному порядку, з прийняттям відповідних рішень.

Із Протоколу вбачається, що Голова Комісії ОСОБА_2 поінформував присутніх, що за результатами розгляду листа регіональної прокуратури від 26.11.2019 року рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 03.12.2019 року № 489 прокуратурі Чернігівської області виділено 13 службових квартир та запропонував розглянути можливість їх надання працівникам прокуратури згідно поданих заяв.

Тобто, перед початком розгляду Комісією заяв працівників органів прокуратури Чернігівської області про виділення службового житла, ОСОБА_1 з інформації наданої Головою Комісії ОСОБА_2 присутнім на засіданні стало відомо, що розгляд заяв по суті буде здійснено в алфавітному порядку, а також що службових квартир прокуратурі Чернігівської області виділено лише 13.

Згідно із поданою заявою ОСОБА_1 на ім`я прокурора Чернігівської області Парусова A.M. (вх № прокуратури Чернігівської області № 13/2-15вн-19 від 06.12.2019 року ) останній просив розглянути можливість надання йому та членам його сім`ї службового житла у АДРЕСА_1 . Відповідно до Протоколу вказана заява розглянута під № 18.

Перед початком обговорення даної заяви, ОСОБА_1 повідомив, що при вирішенні наведеного питання у нього виникає конфлікт інтересів, а тому участі у голосуванні з цього питання він приймати не буде.

Зазначене підтверджує той факт, що про конфлікт інтересів ОСОБА_1 повідомив у зв`язку з наявністю у нього приватного майнового інтересу, зумовленого бажанням отримати у користування службове житло. ОСОБА_1 усвідомлював, що у разі його участі у прийнятті рішення Комісією за результатами розгляду його заяви про виділення службового житла, він прийматиме рішення у власних інтересах, з метою отримання у користування такого житла.

Проте такий приватний інтерес був наявний у ОСОБА_1 не лише під час розгляду його заяви. Зазначений приватний інтерес був наявний у нього під час його участі у прийнятті Комісією рішення за результатами розгляду інших 6 заяв про виділення службового житла іншим працівникам прокуратури.

До розгляду Комісією заяви ОСОБА_1 про виділення йому службового житла, останній взяв участь у прийнятті Комісією рішень відносно 17 працівників органів прокуратури Чернігівської області.

З них, 7 осіб у своїх заявах, поданих на ім`я прокурора Чернігівської області Парусова A.M., зазначили конкретну адресу за якою бажали отримати у користування службове житло, та яка не співпадала із адресою, зазначеною у відповідній заяві ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

У той же час, 10 працівників органів прокуратури Чернігівської області у своїх заявах про виділення службового житла, які розглядалися до аналогічної заяви ОСОБА_1 про виділення службового житла не вказали конкретних адрес, за якими вони бажали отримати у користування таке житло.

За наслідками розгляду комісією 4 заяв вказаних вище працівників, Комісією прийнято рішення шляхом голосування «Проти» та «Утримався».

Оскільки, згідно із Положенням рішення комісії приймаються відкритим голосуванням , простою більшістю голосів від присутніх на засіданні, не здається за можливе встановити чи брав ОСОБА_1 участь у голосуванні по вказаним заявам.

Натомість, за наслідками розгляду комісією 6 інших заяв вказаних працівників, де не було вказано адреси, члени Комісії голосували одноголосно - «Проти».

За змістом цих заяв: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вказані особи просили надати їм та членам їх сімей службове житло, при цьому не зазначаючи конкретної адреси.

У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_1 усвідомлював ймовірність того, що до розгляду його заяви, Комісією може бути прийнято рішення надати згоду на виділення службового житла комусь із вказаних осіб за рахунок вільних житлових приміщень - квартири у АДРЕСА_1 , а оскільки згідно з поданою ним заявою сам бажав отримати житло за вказаною адресою - мав приватний інтерес під час участі у прийнятті Комісією рішення за результатами розгляду вказаних вище 6-ти заяв працівників органів прокуратури Чернігівської області.

Відповідно до п. 2 Розділу III Положення одним із основних завдань Комісії є прийняття рішень про надання жилих приміщень працівникам відповідного органу прокуратури.

Відповідно до п. 4 Розділу IV Положення члени Комісії беруть участь у засіданні комісії.

Приватний інтерес ОСОБА_1 , зумовлений бажанням отримати ним у користування службове житло, вступив у суперечність із його повноваженнями члена Комісії, що призвело до вчинення ним дій в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: ОСОБА_1 взяв участь у прийнятті комісією рішень за результатами розгляду 6-ти заяв працівників органів .прокуратури Чернігівської області про виділення їм службового житла, що були розглянуті Комісією до його аналогічної заяви про виділення такого житла.

Тобто, з одного боку ОСОБА_1 мав приватний інтерес майнового характеру, зумовлений бажанням отримати у користування службове житло у вигляді квартири у АДРЕСА_1 , а з іншого боку він мав реалізовувати повноваження члена Комісії, визначеними п. 2 Розділу ІІІ Положення, будучи при цьому об`єктивним та неупередженим.

Сам факт реалізації повноважень члена Комісії з метою задоволення приватного інтересу є очевидним свідченням упередженості Кожедуба В.М. Усвідомлюючи, що участь у прийнятті Комісією рішень може призвести до задоволення приватного інтересу, ОСОБА_1 мав утриматися від реалізації відповідного службового повноваження, що і було б демонстрацією його неупередженості. Натомість, суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 та службовими повноваженнями вплинула на об`єктивність та неупередженість вчинення дій, що призвело до вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Про наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту він був зобов`язаний повідомити Комісію, як колегіальний орган під час виконання повноважень у якому у нього, як у члена, виник конфлікт інтересів.

На лист Національного агентства від 03.07.2010 № 33-02/29170/20 року прокуратурою Чернігівської області листом від 20.07.2020 року надано інформацію про повідомлення ОСОБА_1 про наявність у його конфлікту інтересів лише під час розгляду його заяви щодо виділення йому службового житла.

У той же час, конфлікт інтересів у ОСОБА_1 виник з моменту як йому стало відомо що розгляд заяв по суті Комісією буде здійснено в алфавітному порядку, а також що не всі заяви про виділення службового житла працівників органів прокуратури Чернігівської області, що були винесені на розгляд Комісії до його аналогічної заяви, містять адреси квартир.

Таким чином, ОСОБА_1 , не повідомив Комісію, як колегіальний орган про наявний у нього реальний конфлікт інтересів, а саме про суперечність між його приватним інтересом, що полягав у бажанні отримати ним службове житло та його повноваженнями, як члена Комісії, чим порушив п. 2, ч. 1 ст. 28 Закону.

Протокольною постановою суду від 05.05.2021 року адміністративні справи № 751/2796/21 та № 751/2800/21, які надійшли до суду 19.04.2021 року, об`єднані в одне провадження, присвоївши справі унікальний номер 751/2796/21, провадження № 3/751/ 1111/21.

У судовому засіданні особа, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративних правопорушень не визнав. Пояснив, що перебуваючи на посаді начальника відділу матеріально-технічного забезпечення прокуратури Чернігівської області, реалізуючи повноваження члена комісії, брав участь у прийнятті рішень про виділення службового житла працівникам органів прокуратури Чернігівської області. Вважає, що його вина не доведена, оскільки перед початком обговорення повідомляв, що при вирішенні питання про виділення квартир у нього виникає конфлікт інтересів, а тому не буде брати участі у голосуванні. Головою комісії був ОСОБА_9 . Останнім було запропоновано розпочати розгляд заяв у алфавітному порядку. На відкрите голосування було поставлене питання про надання ОСОБА_1 службового житла за рахунок вільного житла, замість зданої службової квартири. Зазначив, що всього було 36 заяв, але службових квартир було виділено лише 13, його квартира була під номером АДРЕСА_2 . Із членів комісії на отримання квартири ще претендував ОСОБА_10 . Двохкімнатні квартири були виділені ОСОБА_1 та ОСОБА_11 .

Посилався на письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи (а.с.233-245) та просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Якуба Г.О. просила провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, з підстав визначених у письмовому клопотанні про закриття провадження.

Прокурор Клименко М.С. у судовому засіданні висловив думку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП , просив притягнути його до адміністративної відповідальності та застосувати стосовно нього штраф.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що працює начальником управління Чернігівської обласної прокуратури, дійсно на розгляд комісії надійшло 36 заяв працівників прокуратури, з метою отримання службового житла. Квартири не були однаковими, серед них 10 однокімнатних, 2 двокімнатні та 1 трикімнатна. ОСОБА_1 у своїй заяві зазначив номер квартири. Згідно листа керівника, усім членам комісіє надавалася можливість ознайомитися з усіма поданими заявами. Інші заявники не ознайомлювалися із заявами один одного. Перед засіданням ОСОБА_1 та він повідомили, що подали заяви на розгляд комісії. На членів комісії ніхто тиску не чинив. Більшість заяв були подані завчасно за 3 місяці до засідання комісії. Порядок розгляду заяв встановлюється головою комісії. Було прийнято рішення розглядати заяви в алфавитному порядку. ОСОБА_1 не міг впливати на рішення комісії щодо надання йому службового житла. Зазначив, що саме голосування не передбачає обговорення, оскільки всі члени комісії мали можливість ознайомитися із заявами завчасно. Заяви повинні відповідати Положенню, відповідно до якого вони подаються.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що працює у Чернігівській обласній прокуратурі. Вона була членом комісії, яка розглядала питання виділення житла. Перед початком засідання їм були надані документи для ознайомлення, потім розглядали питання. На початку засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_11 повідомили про конфлікт інтересів, тому комісією було прийнято рішення, що вони не будуть голосувати стосовно себе, а будуть голосувати за інших осіб, про що було зазначено у протоколі засідання. На членів комісії ніхто тиску не чинив, з проханнями не звертався. У багатьох працівників прокуратури не було повного пакету документів, тому їм відмовляли. Комісія голосує за рішення, але рішення приймає керівник прокуратури.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що працює в Чернігівськів обласній прокуратурі з 1998 року. Був членом комісії. Повідомив, що перед засіданням заяви разом із документами вивчались членами комісії. На початку засідання ОСОБА_1 повідомив про конфлікт інтересів та комісія прийняла рішення, що він не буде голосувати під час вирішення питання стосовно надання йому житла. Заяви та пакет документів відповідали Положенню. Були заяви із зазначенням конкретного житла та без такого, але всі заяви були рівноцінними та відповідали Положенню. Наказ про створення комісії підписується керівником до того, як вони подали заяви. Комісія проаналізувавши законодавство вирішила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_11 мають право брати участь у засіданні комісії. Колегіально комісія вирішила, що конфлікту не буде, ОСОБА_1 та ОСОБА_11 не можуть голосувати тільки стосовно себе.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що працює головою Чернігівської регіональної професійної спілки працівників прокуратури з 2015 року. Вона являється членом комісії з вирішення житлових питань. Стосовно ОСОБА_1 розглядалось питання щодо надання йому службового житла в січні 2020 року, вона була присутня на засіданні комісії. Рішенням комісії ОСОБА_1 було видане житло. У складі комісії було дві особи, стосовно яких розглядалось питання надання житла. Вони надали самовідвід при голосуванні стосовно себе, тому ОСОБА_1 у голосуванні стосовно надання йому житла участі не приймав. Комісія вирішила, що ОСОБА_1 та інша особа можуть приймати рішення, окрім рішень стосовно себе. Порядку розгляду комісією питань не пам`ятає. ОСОБА_1 на членів комісії не впливав.

Вислухавши особу, стосовно якої складено протокол, адвоката, свідків, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» визначено: реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Судом встановлено, що місцем вчинення адміністративних правопорушень, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 33-02/278 від 15.04.2021 року (а.с.1-8) та протоколу про адміністративне правопорушення № 33-02/279 від 15.04.2021 року (а.с.120-127) є Чернігівська обласна прокуратура, яка розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9.

Часом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП є 27.01.2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Днем виявлення правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, вчинених ОСОБА_1 слід вважати 26.03.2021 року, тобто дату направлення Національним агентством з питань запобігання корупції листа на адресу ОСОБА_1 , де зазначено що отримані Національтним агентством докази є достатніми для складення протоколів про адмінінстратвине правопорушення, пов`язані з корупцією.

Суд бере до уваги, що приватний інтерес начальника відділу матеріально-технічного забезпечення Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_1 полягав у майновому інтересі, вираженому в отриманні у користування службового житла.

Відповідно до ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Відповідно до п. 3.2 Методичних рекомендацій від 02.04.2021 року щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та регулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції, розміщених на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://nazk.gov.ua/uk/) у Законі не зазначено, у якій саме формі слід повідомляти про конфлікт інтересів. Однак, Національне агентство рекомендує здійснювати повідомлення про реальний/потенційний конфлікт інтересів у письмовій формі з реєстрацією відповідно до існуючої системи діловодства. Письмове повідомлення, по-перше, буде документальним підтвердженням того, що особа дійсно повідомила про наявність конфлікту інтересів, а по-друге дасть можливість безпосередньому керівнику детально проаналізувати ситуацію та визначитися із оптимальним способом врегулювання конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 3.5 Методичних рекомендацій від 02.04.2021 року щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та регулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції, розміщених на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://nazk.gov.ua/uk/) передбачений алгоритм дій у випадку виникнення конфлікту інтересів.

Якщо особа-член колегіального органу, то вона повідомляє колегіальний орган про конфлікт інтересів. У такому випадку особа не бере участі у прийнятті рішення колегіальним органом, за винятком неможливості збереження правомочності колегіального органу, особа бере участь у прийнятті рішень таким органом під зовнішнім контролем.

Відповідно до п. 6.7 Методичних рекомендацій від 02.04.2021 року щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та регулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції, розміщених на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://nazk.gov.ua/uk/) конфлікт інтересів у діяльності осіб під час роботи в колегіальних органах Законом передбачено особливий порядок врегулювання конфлікту інтересів, який виникає в особи під час роботи у складі колегіального органу (ч. 2 ст. 35? Закону). Зазначені правила врегулювання конфлікту інтересів мають застосовуватися як під час участі особи в роботі колегіального органу, що є окремою юридичною особою (наприклад, Центральна виборча комісія, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Рахункова палата), так і в колегіальному органі без статусу юридичної особи (наприклад, дисциплінарна комісія, комісія з розподілу службового житла, комісія з преміювання тощо). Так, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участі у прийнятті рішення цим органом.

Словосполучення «не має права брати участі у прийнятті рішення» стосовно особи, у якої виник конфлікт інтересів у конкретному питанні, яке розглядається колегіальним органом, зумовлює: заборону особі брати участь у підготовці документів для прийняття рішення колегіальним органом із відповідного питання; неможливість враховувати особу під час визначення кількості членів, необхідних для правомочності розгляду колегіальним органом відповідного питання; заборону на участь особи в розгляді (обговоренні) такого питання; заборону на участь особи в прийнятті рішення колегіальним органом (голосуванні) з такого питання.

Особа, яка перебуває на посаді в колегіальному органі, зобов`язана повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів (п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону).

Коли особа дізнається про конфлікт інтересів безпосередньо перед голосуванням за те чи інше питання, вирішення якого і зумовлює такий конфлікт інтересів, вона невідкладно повідомляє про це колегіальний орган і надалі не бере участі в голосуванні.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Якщо неучасть особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, така особа бере участь у прийнятті рішень, але це має здійснюватися під зовнішнім контролем (розділ 5 Методичних рекомендацій). Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Відповідно до ст. 33 Закону передбачені такі форми зовнішнього контролю, як: 1) перевірка працівником, визначеним керівником органу, підприємства, установи, організації, стану та результатів виконання особою завдання, вчинення нею дій, змісту рішень чи проектів рішень, що приймаються або розробляються особою або відповідним колегіальним органом з питань, пов`язаних із предметом конфлікту інтересів; 2) виконання особою завдання, вчинення нею дій, розгляд справ, підготовка та прийняття нею рішень у присутності визначеного керівником органу працівника; 3) участь уповноваженої особи Національного агентства в роботі колегіального органу в статусі спостерігача без права голосу.

Для колегіальних органів є прийнятними лише перша та остання форма зовнішнього контролю. Однак зовнішній контроль може застосовуватись і в інших формах, не визначених Законом, з урахуванням нормативно-правових актів, що регламентують діяльність того чи іншого колегіального органу.

Таким чином, начальник відділу матеріально-технічного забезпечення Чернігівської обласної прокуратури Кожедуб В.М. повинен був не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався про наявність у нього реального конфлікту інтересів, повідомити безпосереднього керівника - керівника Чернігівської обласної прокуратури або в колегіальному органі - Національне агентство, або колегіальний орган, а саме: житлово-побутову комісію прокуратури Чернігівської області, у складі якої, відповідно до Наказу № 4 від 13.01.2020 року «Про склад житлово-побутової комісії прокуратури Чернігівської області» (а.с.55-56) він перебував, та під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Як вбачається із Протоколу № 1/2020 засідання житлово-побутової комісії від 27.01.2020 року розгляд заяви ОСОБА_1 про виділення службового житла розглядався вісімнадцятим. Перед початком обговорення ОСОБА_1 повідомив, що при вирішенні наведеного питання у нього виникає конфлікт інтересів, а тому участь у голосуванні з цього питання він приймати не буде (а.с.28-45; 147-164).

Тобто, ОСОБА_1 , реалізував повноваження члена житлово-побутової комісії прокуратури Чернігівської області, не повідомивши завчасно комісії, як колегіальний орган про наявний у нього реальний конфлікт інтересів, та брав участь у прийнятті нею рішень за результатами розгляду шести заяв працівників органів прокуратури Чернігівської області про виділення їм службового житла, що були розглянуті Комісією до розгляду аналогічної заяви ОСОБА_1 про виділення службового житла(а.с.80; 199).

До показів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в частині того, що ОСОБА_1 повідомив про конфлікт інтересів перед початком засідання Комісії, суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються дослідженими матеріалами справи, зокрема Протоколу № 1/2020 засідання житлово-побутової комісії від 27.01.2020 року.

Суд вважає, що звернення ОСОБА_1 під час засідання Комісії, перед початком розгляду його заяви про виділення службового житла, є формальним, загальним повідомленням про те, що при вирішенні наведеного питання у нього виникає конфлікт інтересів та участі у голосуванні з цього питання він приймати не буде, та таким, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 корупційних правопорушень підтверджується, дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи та показами свідків.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Дослідивши та проаналізувавши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, враховуючи ставлення ОСОБА_1 до вчиненого, характер вчинених правопорушень, які є корупційними діяннями, , особу правопорушника, не визнання ним вини, майновий стан, вперше притягнення до адміністративної відповідальності, ступінь вини ОСОБА_1 , який порушив законодавство України про корупцію, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених чатинами 1 та 2 статтті 172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тому вважає за доцільне з метою попередження вчинення аналогічних правопорушень в майбутньому застосувати до нього адміністративне стягнення на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу.

Керуючись Законом України «Про запобігання корупції», статтями 1, 9, 23, ч. 1 та ч. 2 ст.172-7, 245-252, 283, 284, 285, 287,289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні корупційних правопорушень, передбачених частиною першою та частиною другою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків державного реєстру фізичних осіб платників податку - НОМЕР_1 ) адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить, 4250 гривень.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанову суду у триденний строк, з дня набрання нею законної сили направити Чернігівській обласній прокуратурі.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Повний текст постанови виготовлено 10 серпня 2021 року

Суддя: С.М. Ченцова