Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1183/21
Провадження № 3/553/637/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.08.2021 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, працюючого головним спеціалістом Подільської районної у м. Полтаві ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 11.05.2021 року о 09 год. 39 хв. в районі будинку № 75 по вул. Панянка в м. Полтаві керував транспортним засобом "БОГДАН А-09201", держ. номер НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті "Критий Ринок вул. Колійна", перевозив 43 пасажира при передбаченій технічною характеристикою даного транспортного засобу та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 кількістю місць для сидіння 21 разом з місцем водія, чим порушив пп. 8 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Разом з тим, ОСОБА_2 надав суду письмове заперечення, де вказав, що є найманим працівником, тобто не є суб`єктом господарювання в розумінні положень ГК України, а відповідно, не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, оскільки заборони, викладені у пп. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року, стосуються лише суб`єктів господарювання. Зазначив, що відомостей, що він здійснював перевезення пасажирів на маршрутному автобусі або на міському автобусі, який здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах, матеріали справи не містять, так як і не містять реєстраційних документів на даний транспортний засіб щодо дозволеної для перевезення кількості пасажирів. В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення свідків чи очевидців правопорушення, які б могли підтвердити те, що він здійснював перевезення з перевищенням кількості пасажирів на маршрутному автобусі або на міському автобусі людей, які і могли бути безпосередніми свідками. Вказав, Конституційний Суд України наголосив на тому, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України, можуть встановлюватися виключено законом актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні, встановлення такого обмеження підзаконними актами суперечить Конституції України. Звернув увагу на те, що має позитивну характеристику, є єдиним годувальником у сім`ї, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а призначення штрафу в розмірі 17000 грн. є для нього непосильним тягарем. Просив провадження по справі закрити, в разі можливості закрити провадження обмежившись усним зауваженням.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу правопорушення суд виходить з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відповідальність за вказаною нормою несуть особи за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма частини першої статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначене посилання на конкретну норму права, визначену відповідним нормативно-правовим актом, що встановлює відповідні правила та якого не дотрималась особа, що притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції яка діяла станом на 11.05.2021 року, тобто на час складання протоколу) відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" постановилено установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції яка діяла станом на 11.05.2021 року, тобто на час складання протоколу) залежно від епідемічної ситуації на території України в цілому або на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) встановлюється "зелений", "жовтий", "помаранчевий" або "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19.

В пп. 8 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції яка діяла станом на 11.05.2021 року, тобто на час складання протоколу) визначено, що з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється "жовтий" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням пасажирами під час перевезення засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Саме по факту порушення пп. 8 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року, відносно ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215039 від 11.05.2021 року.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215039 від 11.05.2021 року, в якому він фактично не оспорюючи викладених обставин вчинення правопорушення, вказав, що "гадав, що м. Полтава в зеленій зоні" (а.с. 1), свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , відповідно до якого кількість сидячих місць з місцем водія транспортного засобу "БОГДАН А-09201", держ. номер НОМЕР_1 , становить 21 місце (а.с. 2), реєстраційною карткою транспортного засобу "БОГДАН А-09201", держ. номер НОМЕР_1 , згідно якої кількість місць з водієм у даному транспортному засобі 21, дані про кількість стоячих місць відсутні (а.с. 3), даними листа Відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку виконавчого комітету Полтавської міської ради за вих. № 08-12/344 від 13.05.2021 року, відповідно до якого 11.05.2021 року транспортний засіб "БОГДАН", держ. номер НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів на маршруті "К.Ринок вул. Колійна" (а.с. 7), відеозаписом (а.с. 8) та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Наявні у справі докази, на переконання суду, доводять той факт, що транспортний засіб "БОГДАН А-09201", держ. номер НОМЕР_1 , на час його зупинки 11.05.2021 року працівниками поліції здійснював перевезення пасажирів на міському маршруті "К.Ринок вул. Колійна", ним керував ОСОБА_2 , в салоні транспортного засобу знаходилась кількість пасажирів, що значно перевищувала кількість місць для сидіння, що об`єктивно підтверджується даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215039 від 11.05.2021 року складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Заперечення ОСОБА_2 про те, що він не є суб`єктом господарювання, а відповідно і суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки ані ст. 44-3 КУпАП, ані пп. 8 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року не містять вказівку про те, що закріплені на законодавчому рівні обмеження та заборони стосуються виключно суб`єкта господарювання, а відповідно, суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення можуть бути виключно суб`єкти підприємницької діяльності, а не їхні наймані працівники.

Натомість аналіз змісту порушення, по факту вчинення якого відносно ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215039 від 11.05.2021 року, достеменно свідчить про те, що відповідальність за його вчинення може нести виключно особа, яка безпосередньо здійснює перевезення пасажирів, й у даному випадку це є водій автомобіля "БОГДАН А-09201", держ. номер НОМЕР_1 .

Доводи ОСОБА_2 щодо відсутності доказів вчинення ним правопорушення є неспроможними, спростовуються матеріалами справи, в тому числі даними, що відображені на відеозаписі, зробленому працівниками поліції, з якого вбачається, що транспортний засіб "БОГДАН А-09201", держ. номер НОМЕР_1 , на час його зупинки був переповнений великою кількістю пасажирів, що об`єктивно підтверджується даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора, при цьому, водій не заперечує той факт, що перевозив кількість пасажирів, що перевищує кількість місць для сидіння.

При цьому, постанова Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року Конституційним Судом України не перевірялася на предмет відповідності Конституції України, неконституційною не визнавалась, є чинною та підлягає виконанню.

З урахуванням вищенаведеного, дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, суд виходить з наступного.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП (в редакції станом на 11.05.2021 року) передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Підпунктом 8 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції яка діяла станом на 11.05.2021 року, тобто на час складання протоколу) визначено, що з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється "жовтий" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

При цьому, звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи те, що об`єктом вказаного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення, а об`єктивна сторона виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, такі дії завдають шкоди як державним (суспільним) інтересам, так і інтересам громадян.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи, характер та конкретні обставини вчиненого правопорушення, беручи до уваги суспільну небезпеку вказаних дій у період карантину в країні, вид та розмір стягнення, яке законодавцем передбачено за вказані дії, а також те, що невиконання останнім вимог закону ставило під загрозу життя та здоров`я усіх осіб, які перебували на час виявлення правопорушення у салоні автобусу, суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Враховуючи сукупність наявних у справі та досліджених доказів, з огляду на доведеність того факту, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, який здійснював пасажирські перевезення на міському маршруті, перевозив пасажирів у кількості, що значно перевищу установлену межу, хоча міг і повинен був контролювати кількість пасажирів, приходжу до висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_2 вимог пп. 8 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції яка діяла станом на 11.05.2021 року, тобто на час складання протоколу), та винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як визначено в ст. 33 КУпАП, суд при накладанні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено, як не встановлено й підстав для визнання вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення малозначним, з огляду на порушення ним правил карантину, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), за умови продовження дії карантину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, з урахуванням конкретних обставин справи вважає за доцільне призначити штраф у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 22, ч. 1 ст. 44-3, 221 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Єлизавета Владиславівна Парахіна