Провадження № 3/369/206/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.02.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

20 грудня 2020 року о 19:00 год., ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 2106», днз НОМЕР_2 , по вул. Миру, 12 в с. Дмитрівка Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості транспортного засобу, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, бетонну опору, внаслідок чого пошкодив керований ним транспортний засіб.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, при оформленні працівниками поліції ДТП у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судове засідання 11 січня 2020 року водій ОСОБА_1 не з`явився, в зв`язку з чим розгляд справи було відкладено до 25 січня 2021 року о 09:30 год. та направлено судові повістки.

В судовому засіданні 25 січня 2021 року водій ОСОБА_1 вину в порушенні ПДР України, передбачених п. 2.5 та 12.1 не визнав та пояснив, що дійсно того дня перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте автомобілем не керував, так як мав перелом ноги та фактично не мав змоги керувати транспортним засобом. Повідомив, що його автомобілем керував його колега по роботі ОСОБА_4 , їхали щоб забрати робочі інструменти, під час руху транспортного засобу в автомобілі вилетіла шарова в зв`язку з чим потрапили в ДТП. Так як, ОСОБА_5 необхідно було їхати у відрядження він їх з ОСОБА_6 залишив біля автомобіля та поїхав на маршрутці у власних справах, приїхали патрульні та не розібравшись в ситуації склали протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що його пояснення може підтвердити свідок ОСОБА_7 , якого просив суд допитати в якості свідка. Дане клопотання судом задоволено в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив пояснення водія ОСОБА_1 , проте вказав, що перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння тому достовірно обставин події не пам`ятає, стверджував, що ОСОБА_1 перебував в гіпсі з поламаною ногою та сидів на пасажирському сидінні.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_8 судовий розгляд справи було відкладено для надання підтверджуючої медичної документації щодо стану здоров`я водія ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушень та виклик у судове засідання особи, яка з їх слів перебувала за кермом транспортного засобу «ВАЗ 2106», днз НОМЕР_2 , - ОСОБА_9 , для надання пояснень у справі.

Проте, в судові засідання 10 лютого та 24 лютого 2021 року водій ОСОБА_1 не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи, повідомлений у передбаченому законом порядку. Медичної документації не надав, явку свідка ОСОБА_9 не забезпечив та будь-яких клопотань про неможливість прибуття до суду чи бажання взяти участь під час судового розгляду справи до суду він не надавав.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Каракуця проти України» від 16 травня 2017 року).

З огляду на неявку в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи його неодноразове повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, суд відповідно до положень ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки його явка до судового засідання не є обов`язковою.

За таких обставин, враховуючи надані в попередньому судовому засіданні пояснення водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_8 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд зауважує, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватісь ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, які ставляться йому у провину підтверджується такими доказами: протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18: № 177219 та № 177220 від 20 грудня 2020 року, схемою ДТП, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20 грудня 2020 року.

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18: № 177219 та № 177220 від 20 грудня 2020 року, складеними у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, вбачається порушення водієм п. 12.1 та п. 2.5 ПДР України.

Також, ці обставини підтверджуються схемою ДТП та письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_8 , то суд критично ставиться до його пояснень з тих підстав, що вони перебувають у дружніх відносинах із особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Тобто, зазначені діяння містить ознаки об`єктивної сторони складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а винуватість його у вчиненому доведено поза розумним сумнівом.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Згідно з положеннями ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, суд дійшов висновку, про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 36, 40-1, 124, 130 ч. 1, 245, 252, 280, 283, ст. 284 ч. 1 п. 1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП (протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР18: № 177219 та № 177220 від 20 грудня 2020 року) та з урахуванням ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак