№ 207/200/21
№ 3/207/179/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Кам`янське .

Суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Скиба С.А. , розглянувши матеріали , які надійшли від Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , генерального директора Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» , який мешкає в АДРЕСА_1 , не має судимості та не притягувався до адміністративної відповідальності , ІПН № НОМЕР_1 ,

за ст. 41-2 КпАП України ,

В С Т А Н О В И В

Під час перевірки Державної служби України з питань праці 18 січня 2021 року встановлено , що в порушення вимог ст. 98 КЗпП України та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оплату праці» , щодо яких оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, працівникам Закладу не виплачувалась згідно абзацу 4 пункту 2 Постанови Кабінету міністрів України від 11 травня 2011 року № 524 «Питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу під час надання основної щорічної відпустки. А саме:

- ОСОБА_2 - особиста заява про надання матеріальної допомоги на оздоровлення від 27 травня 2020 року. Матеріальна допомога не надана.

- ОСОБА_3 - особиста заява про надання матеріальної допомоги на оздоровлення від 5 травня 2020 року . Матеріальна допомога не надана.

- ОСОБА_4 - особиста заява про надання матеріальної допомоги на оздоровлення від 15 червня 2020 року. Матеріальна допомога не надана.

- ОСОБА_5 - особиста заява про надання матеріальної допомоги на оздоровлення від 9 червня 2020 року. Матеріальна допомога не надана.

Протягом 2020 року згідно наказів генерального директора на КНП КМР «МЛШМД» 141 працівникам була надана відпустка та матеріальна допомога на оздоровлення, але фактично надано матеріальну допомогу на оздоровлення 41 працівникам закладу.

В порушення частини четвертої статті 97 КЗпП України генеральним директором КНП КМР «МЛШМД» одноосібно було прийнято рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами щодо гарантованої виплати матеріальної допомоги відповідно абзацу 4 пункту 2 Постанови Кабінету міністрів України від 11 травня 2011 року № 524 «Питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» без узгодження з Головою Первинною профспілкової організацією КНП КМР «МЛШМД».

Згідно пункту 4 Додатку 11 до Колективного договору, а саме «Положення про преміювання робітників КНП КМР «МЛШМД» та абзацу 4 пункту 2 Постанови Кабінету міністрів України від 11 травня 2011 року № 524 «Питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» з 1 січня 2012 року медичним і фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів (установ) виплачується допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу під час надання основної щорічної відпустки.

Тоді як, відповідно наказу генерального директора від 29 квітня 2020 року № 363, виплата допомоги на оздоровлення у 2020 році проводилася частково в межах залишку коштів на розрахунковому рахунку заклад.

В порушення статті 103 КЗпП України керівником КНП КМР «МЛШМД» про нові або зміну діючих умов оплати праці у бік погіршення працівники Закладу не були попереджені не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

В порушення вимог частини першої та другої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці» та вимог п. 3.20 Колективного договору, яким визначено строки виплати заробітної плати, здійснювати не рідше 2 разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів та не пізніше 7 днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата: з 16 по 22 число місяця - зарплата за першу половину місяця та з 01 по 07 число місяця після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, заробітна плата працівникам Закладу була виплачена з порушенням строків виплати, а саме:

- заробітна плата за першу половину листопада 2020 року була виплачена 24 листопада 2020 року (платіжні доручення від 24 листопада 2020 року № 843, № 847, № 846, № 845, № 844);

- заробітна плата за листопад 2020 року була виплачена 10 грудня 2020 року (платіжні доручення від 10 грудня 2020 року № 894, № 898, № 897, № 896, № 895).

В порушення вимог частини четвертої статті 115 КЗпП України, статті 21 Закону України «Про відпустки» встановлено, що заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки не виплачувалась не пізніше ніж за три дні до початку відпустки, а саме:

- ОСОБА_6 - відпустка з 1 червня 2020 року, виплачено 30 червня 2020 року;

- ОСОБА_7 - відпустка з 4 червня 2020 року, виплачено 30 червня 2020 року;

- ОСОБА_8 - відпустка з 25 липня 2020 року, виплачено 30 липня 2020 року;

- ОСОБА_4 - відпустка з 13 липня 2020 року, виплачено 30 липня 2020 року;

- ОСОБА_5 - відпустка з 1 липня 2020 року, виплачено 30 липня 2020 року;

- ОСОБА_9 - відпустка з 13 липня 2020 року, виплачено 30 липня 2020 року;

- ОСОБА_10 - відпустка з 1 вересня 2020 року, виплачено 30 вересня 2020 року;

- ОСОБА_11 - відпустка з 1 грудня 2020 року, виплачено 30 грудня 2020 року;

- ОСОБА_12 - відпустка з 6 грудня 2020 року, виплачено 30 грудня 2020 року.

ОСОБА_1 до суду не явився . Його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення , актом інспекційного відвідування № 03/4.4-520 від 18 січня 2021 року , копією колективного договору на 2018 - 2023 роки , копіями наказів по лікарні .

Таким чином , ОСОБА_1 скоїв правопорушення , передбачене ст. 41-2 КпАП України , тобто порушення чи невиконання зобов`язань щодо колективного договору , угоди особами , які представляють власників або уповноважені ними органи чи профспілки .

При призначенні адміністративного стягнення суддя враховує , що відсутні обставини , що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення , передбачені ст. 35 КпАП України , тому вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Керуючись ст. 40-2 , 276 , 277 КпАП України , суддя

П О С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 41-2 КпАП України , та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850 гривень .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 гривні 00 копійок .

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в строк 10 днів з дня винесення постанови .

Суддя С.А. Скиба