Справа № 265/4363/21
Провадження № 3/265/1669/21
П О С Т А Н О В А

28 липня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Міхєєва Інна Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Мірупольского РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого горновим в ПрАТ «МК «Азовсталь», ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2021 року близько 13.20 години гр. ОСОБА_1 не виконав терміновий заборонний припис АА №159739, а саме з`явився за адресою: АДРЕСА_1 та вчинив конфлікт з потерпілою ОСОБА_2 . Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальної, ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та зазначив, що 22.05.2021 року близько 13.30 години він знаходився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , однак в конфлікт з ОСОБА_2 не вступав.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VІІІ від 07 грудня 2017 року(далі за текстомЗакон 2229-VІІІ) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно п. 16 статті 1 Закону 2229-VІІІ терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Як встановлено розглядом справи, 21 травня 2021 року відносно ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонений припис строком на 10 діб, а саме з з 13.50 годин 21.05.2021 року по 13.50 годин 31.05.2021 року. До ОСОБА_1 були застосовані наступні заходи термінового заборонного припису: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. ОСОБА_1 був ознайомлений з вказаним терміновим заборонним приписом під особистий підпис.

Встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , рапортом працівника поліції, копією термінового заборонного припису, поясненнями самого ОСОБА_1 , який не заперечував, що 22 травня 2021 року знаходився за місцем мешкання постраждалої.

За таких обставин невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як спосіб його захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1 доведена, в його діях наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він не виконанав терміновий заборонний припис, винесений стосовно нього.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь її вини та протиправну поведінку, суддя вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до нього адміністративне стягнення, в межах санкції частини 1 статті 173-2 КУпАП, у вигляді штрафу, що буде достатнім для виховання особи та запобіганню новим правопорушенням.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника підлягає стягненню судовий збір.

На підставі ст. 173-2 ч. 1 КУпАП України, керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, 280, 282, 283 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Міхєєва