Справа № 199/2049/21
ПОСТАНОВА

іменем України

31.03.2021 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 , захисника адвоката Новіка С.В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2021 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 08.03.2021 о 23:20 годині у місті Дніпрі по вул. М.Малиновського, 8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснивши, що 08.03.2021 приблизно о 22:40 годині, будучи тверезим, під час паркування автомобіля «Opel Astra», н.з. НОМЕР_2 , здійснив наїзд на перешкоду. Після зіткнення він поставив автомобіль до під`їзду, вийшов з авто, закрив його, після чого вжив алкоголь, будучи засмученим через пошкодження автомобіля. Алкоголь вживав на вулиці, в районі свого будинку, та в цей момент посварився з жінкою, яка була поруч. Жінка викликала поліцію. Коли приїхали поліцейські, останні не бажали з`ясовувати всі обставини та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Але він не згодний з цим, оскільки під час руху автомобілем і в момент дорожньо-транспортної пригоди був тверезим.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як слідує з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який долучений до справи та переглянутий в судовому засіданні, працівник поліції спілкується з ОСОБА_1 , який перебуває під під`їздом свого житлового будинку. Даний відеозапис свідчить про те, що ОСОБА_1 не був зупинений поліцією під час керування автомобілем, який припарковано.

Свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, на виклик до суду не з`явилися.

При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_1 одночасно притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за вчинення 08.03.2021 о 22:42 годині за вищевказаною адресою зіткнення з перешкодою. З матеріалів справи за ст. 124 КУпАП та фабули протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП слідує, що ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду тверезим. Жодних вказівок про те, що водій 08.03.2021 перебував в стані алкогольного сп`яніння або з ознаками такого сп`яніння справа не містить.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 про те, що він вжив алкоголь після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, підтверджується матеріалами справи за ст. 124 КУпАП, враховуючи те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не зафіксований іншими доказами, оскільки свідків, які б були очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не має, а письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 лише фіксують відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, приймаючи до уваги те, що письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не містять відомостей щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

З огляду на наведені докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 мали б кваліфікуватися працівником поліції за ч. 4 ст. 130 КУпАП, з якої слідує, що вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Натомість, у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

У зв`язку з цим слід зазначити, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, враховуючи, що у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко