Провадження №: 3/752/6377/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи особою, яка протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, 08 травня 2021 року о 21 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на вул. Армійська, 15/1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови, від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

17 червня 2021 року ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а ознаки які помітили працівники поліції пов`язані зі станом психологічного здоров`я. Крім того зазначив, що не мав можливості надати лікарям швидкої допомоги медичну документацію щодо стану його здоров`я.

30 липня 2021 року ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а тому вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

В судовому засіданні досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 206353 від 08.05.2021, відповідно до якого на пропозицію у зв`язку з виявленням ознак наркотичного сп`яніння - звужені зіниці очей не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, письмові пояснення свідка ОСОБА_2 щодо наявності у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, ознак наркотичного сп`яніння; протокол АЗ № 143837 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 130 КУпАП від 08.05.2021, рапорт співробітника поліції від 08.09.2021 щодо обставин, які мали місце під час складання протоколу про адміністративне правопорушення; витяг з адмінпрактики щодо притягнення Солом`янським районним судом м. Києва ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у грудні 2020 року; довідку про стан здоров`я ОСОБА_1 №29 від 20.03.2007, а також відео з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Зокрема, за результатами дослідження відеозапису, судом встановлено, що перебуваючи у приміщенні медичного закладу, на неодарозову пропозицію лікаря-нарколога підписати бланк згоди на проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не підписав вказаний бланк, що лікарем було розцінено як відмову від проходження огляду. Після фіксації лікарем відмови ОСОБА_1 , останній волевиявлення щодо проходження огляду на стан сп`яніння не проявляв, на підставі чого було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 щодо поганого стану його психологічного здоров`я, який співробітниками поліції помилково було сприйнято за ознаки наркотичного сп`яніння, не виключають наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки стан психічного здоров`я не звільняє особу, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку.

Доводи ОСОБА_1 щодо неправильного зазначення у постанові Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року дати її ухвалення не спростовують того факту, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КК за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд вважає їх достатніми для доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

За таких обставин, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, конкретних обставин справи, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю.Ф.Токман