Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 514/315/21
Провадження по справі № 3/514/201/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення №2 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку села Калачівка Тарутинського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючу в будинку АДРЕСА_1 , громадянку України, заміжню, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючу, не притягувалась до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З відділення №2 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області на розгляд до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Зазначені матеріали відповідно до розділів ІІ, ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 були зареєстровані в АСДС та розподілені судді Тарутинського районного суду Одеської області Тончевій Н.М..

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №195288 від 11 березня 2021 року, 11 березня 2021 року о 16 годині 30 хвилини ОСОБА_1 не будучі зареєстрованою приватним підприємцем здійснювала реалізацію підакцизного товару, а саме алкогольного пива та горілки без наявної ліцензії в магазині «Теремок» в будівлі №56 по вулиці Центральна села Калачівка.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала і пояснила, що вона 11 березня 2021 року проходила стажування на посаду продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в будівлі №56 по вулиці Центральна села Калачівка. До магазину зайшли співробітники поліції та попросили надати ліцензію на здійснення реалізації алкогольних напоїв, на що їм відповіли, що ліцензії немає. Після чого співробітники поліції у пристуності понятих конфіскували алкогольні вироби, а саме пиво та горілку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходжу наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст.279, 280 КУпАП, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.

Диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

З протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАБ №195288 від 11 березня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину діяльність, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності та здійснення без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, а саме - здійснення реалізації алкогольних виробів без відповідної ліцензії.

Відповідно доч.1, 2 статті 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва,спрямована на виготовлення та реалізацію продукції,виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру,що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Разом з тим, відповідно до положень п.14.1.36 ст.14 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ст.42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Слід зазначити те, що загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що відповідальність за ч. 1ст. 164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, від надання послуг, при цьому, така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності в розумінні чинного законодавства.

До матеріалів справи не додано доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_1 надає послуги із реалізації продуктів харчування з метою отримання прибутку, тобто здійснює самостійно, систематичну діяльність, яка містить ознаки підприємницької.

Крім того, згідно з ч.1 ст. 20 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 року N 222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування суб`єкти господарювання притягуються до адміністративної відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Оскільки нормаст.164 КУпАП є бланкетною, а відтак у протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 № 222-VIII та конкретний вид господарської діяльності, за порушення якого особа притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №195288 від 11 березня 2021 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, однак особою, яка його складала, не наведено відповідні норми закону, що регулюють заняття певною господарською діяльністю, яку саме порушила ОСОБА_1 ..

Таким чином, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, посадова особа органу Національної поліції з-поміж наведених чи інших норм мала вибрати та навести у протоколі ті порушення діючого законодавства, які, на її думку, ОСОБА_1 порушила.

Окремо суд звертає увагу, що торгівля, в тому числі алкогольними напоями, передбачає дії, пов`язані з відчуженням товару або передачею його іншій особі, що має оплатний характер. Однак в матеріалах справи, яка надійшла до суду, окрім протоколів про адміністративне правопорушення з описом вилучених у приміщенні магазину алкогольних напоїв, інших доказів, які б вказували саме на роздрібну торгівлю цими товарами не міститься.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які долучені до матеріалів справи, їх були запрошено в якості понятих під час вилучення алкогольних напоїв в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вулиці Центральна села Калачівка, тобто факту реалізації зазначених товарів, в тому числі - процесу купівлі, у вказаних поясненнях не зафіксовано.

Відсутність достовірних даних про те, що у час та в місці вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкогольними напоями, за відсутності в матеріалах справи даних про особу покупця, який придбавав їх, а також за відсутності розрахункових документів, які б підтверджували факт купівлі-продажу (розрахункова квитанція, фіскальний чек тощо), дає підстави прийти до висновку про недоведеність факту здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без отримання ліцензії, як це передбачено диспозицією ч.1ст.164 КУпАП, а відповідно і торгівлі алкогольними напоями.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які об`єктивно підтверджують здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької та реалізацію останньою алкогольних напоїв без документу дозвільного характеру, а відповідно і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.164 КУпАП.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Виходячи з викладеного ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вина останньої не доведена, а обставини зазначені в протоколах - не підтверджені.

Таким чином, під час судового розгляду в діях ОСОБА_1 встановлено відсутність події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.164 КУпАП України .

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.164 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо вилучених згідно протоколів про адміністративне правопорушення алкогольних виробів, зазначаю наступне.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Як зазначено у ч. 1 ст. 265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Як вбачається з протоколу тимчасового вилучення майна від 11 березня 2021 року, під час огляду магазину «Теремок» в будівлі АДРЕСА_1 було вилучено 20 (двадцять) скляних ємностей з вмістом пива «Янтар» ємністю 0.5 л та 5 (п`ять) скляних ємностей з вмістом горілки «Колос» ємністю 0.5 л, упаковані в картонну коробку опечатану печатками №1, які знаходяться на зберіганні у відділенні №2 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області, що підтверджується квитанцією.

Враховуючи закриття провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення та те, що вилучені вироби не відносяться до неякісної та небезпечної продукції, яка вилучена з обігу, вони підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст.ст. 164, 264, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.164 КУпАП.

20 (двадцять) скляних ємностей з вмістом пива «Янтар» ємністю 0.5 л та 5 (п`ять) скляних ємностей з вмістом горілки «Колос» ємністю 0.5 л, упаковані в картонну коробку опечатану печатками №1, які знаходяться на зберіганні у відділенні №2 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Одеського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя Н.М. Тончева