3/441/425/2021 441/711/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 р. суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 2 Львівського районного управління ГУ НП у Львівській області на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , непрацевлаштованого

за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 098936 від 07.04.2021 року, складеного поліцейським СРПП № 2 ЛРУП ГУНП у Львівській області Севера М.В. ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він 07.04 (без зазначення року), о 00 год. 55 хв., по вул. Львівська, 86 в м. Городок Львівської області, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», р.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість та рухливість ходи). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим своїми діями порушив п. 2.5 чинних ПДР України.

В суді ОСОБА_1 факт вчинення ним вміненого правопорушення категорично заперечив, пояснив, що наркотичних засобів не вживає, працює таксистом, виконуючи замовлення клієнта, був зупинений працівниками поліції за непристебнутий ремінь безпеки, після чого, інспектор повідомив йому про наявність у нього можливих ознак наркотичного сп`яніння та запропонував пройти огляд у закладі охорони здоров`я, на що він погодився. Після прибуття до медичного закладу, у будівлю такого зайти не вдалось, оскільки він був зачинений. Вказав, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся, про що наголошував працівникам поліції, такий огляд лікарем йому не пропонувався та проведений не був взагалі, пройти огляд в іншому медичному закладі йому теж не пропонували. При складанні протоколу просив залучити свідків, однак інспектор на це не зреагував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шачіна Н.М., з покликанням на відсутність події правопорушення та доказів, котрі б підтверджували наявність складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, просить провадження у справі закрити.

Свідок ОСОБА_2 в суді пояснив, що був клієнтом ОСОБА_1 , з яким направлялись до місця призначення, ознак наркотичного сп`яніння в останнього він не помітив, був присутнім під час зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції та перебування їх на території лікарні. Вказав, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, при складанні протоколу йому бути свідком не пропонували.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, оглянувши та дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини такої, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 098936 від 07.04.2021 року, складеного поліцейським СРПП № 2 ЛРУП ГУНП у Львівській області Севера М.В. відсутній рік вчинення адміністративного правопорушення, зазначено лише день та місяць 07.04.

Також, відповідно до п.9 та розділу II «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», при складанні протоколу у ньому зазначається в графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Та відповідно до п. 15 вищевказаної Інструкції, в протоколі також зазначається те що, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Натомість, у графі «до протоколу додаються» інспектором не конкретизовано перелік доказів, які він долучив до протоколу, зазначено узагальнено «матеріали справи».

Також, із оглянутого в судовому засіданні відео з нагрудної камери поліцейського, пояснень ОСОБА_1 вбачається, що під час зупинки ОСОБА_1 та складання протоколу відносно нього, поруч постійно перебував свідок ОСОБА_2 , відомості про якого у протоколі не зазначені, пояснення в нього не відібрані.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено в суді із пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а також допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , не вірити якому у суду немає підстав, ОСОБА_1 , о 00 год. 55 хв. 07.04 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння не відмовлявся, про що вказав також у протоколі.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського.

Перегляд вищевказаного відеозапису не дозволяє встановити, що ОСОБА_1 саме у цей час керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», р.н.з. НОМЕР_1 , оскільки на відеозапису не зафіксовано зупинку транспортного запису, керування ним особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, на відеозаписі здебільшого зафіксовано сторонню особу, яку у якості свідка співробітником поліції не залучено та відомості про нього до протоколу не внесено, події відбуваються у дворі КЗ ГРР «Городоцька ЦРЛ» у пізній час, двері до лікарні зачинені, іншого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан сп`яніння не запропоновано. Відеозапис зафіксовано у декількох файлах, що не дає можливості встановити його повноті, особу, відносно якої складено протокол, неможливо однозначно ідентифікувати, оскільки на відеозаписі такого видно окремими частинами, такий від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовляється, наголошує про те, щоб такий був проведений у встановленому законом порядку.

Вказані обставини в сукупності позбавляють суд можливості зробити висновок про винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У відповідності з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, у даному, конкретному випадку склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у суді встановлено не було.

При цьому, усі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на порушення ПДР.

Зазначене узгоджується із судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а у разі відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому згідно ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 не вбачаю.

Керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Перетятько О.В.