Справа № 265/3959/21
Провадження № 3/265/1579/21
П О С Т А Н О В А

03 серпня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Гноєвой Сергій Сергійович,розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ст.173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 28 травня 2021 року серії АПР18 № 221876, 28 травня 2021 року о 01-20 годині ОСОБА_1 , знаходячись за місцем спільного мешкання у квартирі АДРЕСА_3 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови) умисно вчинив дії психологічного та фізичного характеру у відношенні своєї співмешканки, ОСОБА_2 , у присутності малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме висловлювався в її бік грубою нецензурною лайкою, хапав за волосся, погрожував, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , тим самим скоїв насильство в сім`ї та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 письмово визнавши вину в інкримінованому правопорушенні, що відображено в його письмових поясненнях, до суду не прибув за невідомих причин, будучи у встановленому порядку повідомленою про час і місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань по суті справи не надала.

Разом зі тим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», суд вважає можливим розглянути справу у відсутність правопорушника.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, встановлено наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру(застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першої цієї статті.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 221876 органом, яким було складено протокол, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, у фабулі адміністративного правопорушення не зазначена така кваліфікуюча ознака як повторність, тобто не викладений склад правопорушення ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Проте відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 15 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 було визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 170 гривень.

Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив насильство в сім`ї, будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої особи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення підтверджуються відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та доданими до нього матеріалами, а саме: рапортом працівника поліції, поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 , терміновим заборонним приписом стосовно ОСОБА_1 від 28.05.2021 року, копією постанови Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 15 жовтня 2020 року.

Отже, визнання ОСОБА_1 своєї вини в своїх письмових поясненнях та сукупність досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та протиправну поведінку, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до нього адміністративне стягнення, в межах санкції частини 2 статті 173-2 КУпАП, у вигляді штрафу, що буде достатнім для виховання особи та запобіганню новим правопорушенням.

Крім того, відповідно дост. 40-1 КУпАПз порушника підлягає стягненню судовий збір.

На підставі ст. 173-2 ч. 1 КУпАП України, керуючись ст.ст.8,33,40-1,280,282,283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 173-2 КУпАП,та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя С.С. Гноєвой