КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2512/2021 Постанова винесена суддею Бондаренко М.С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою суду, 15 березня 2021 року об 11 год. 15 хв. по пр. П. Григоренка, 10 в м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі з доповненнями до неї ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та винести справедливе рішення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суддею не було взято до уваги його показання, а лише взято показання працівників поліції, які їх виклали на свій розсуд, чим було порушено його права як громадянина згідно Конституції України та Європейської Конвенції.

Також вказує й на те, що він не керував автомобілем під впливом наркотичних засобів, а протокол був складений неправомірно за відсутності правозахисника, якого працівники поліції на його клопотання, щоб скласти протокол у його присутності, не викликали, тобто працівники поліції не надали йому можливості скористатися правом на захист, а це є підставою для скасування рішення суду, як незаконного.

Дана справа була призначена до розгляду у суді апеляційної інстанції на 25.05.2021 року,однак будучи належним чином, засобами телефонного зв`язку, повідомленим про день, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, а направив до суду клопотання в яких просив проводити розгляд справи у його відсутність, так як він мешкає у м. Полтава і не має можливості приїздити на судові засідання, та у присутності його захисника, якого просив суд йому призначити, оскільки не в змозі самостійно його найняти, у зв`язку із чим, розгляд справи було перенесено на 07.06.2021 року та повідомлено ОСОБА_1 про те, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості призначення судом адвоката у справах про адміністративні правопорушення, а йому, відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», необхідно звернутися до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем його фактичного проживання, незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування, для надання йому правових послуг у його справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, в подальшому у судові засідання, призначені на 22.06.2021 року, 06.07.2021 року та 27.07.2021 року, ОСОБА_1 , будучи належним чином, засобами телефонного зв`язку, повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до суду апеляційної інстанції жодного разу не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, ніяких клопотань про перенесення розгляду справи від нього не надходило, будь-яких даних щодо реалізації ОСОБА_1 права на правову допомогу до суду не надано, а тому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 294 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП,підписано відповідною посадовою особою, свідками та й самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, а також поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

До того ж факт пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, у зв`язку з наявністю у працівників поліції обґрунтованої підозри про керування ним автомобілем в стані наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан такого сп`яніння, підтверджується і відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, відповідно до якого, виявивши у ОСОБА_1 під час спілкування, ознаки наркотичного сп`яніння, працівник поліції у присутності двох свідків неодноразово пропонував йому пройти огляд у лікаря-нарколога в медичній установі та роз`яснив наслідки відмови від проходження такого огляду, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, зазначивши, що він не вживає наркотичні засоби та в силу ст. 63 Конституції України відмовляється надавати будь-які пояснення, у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

А тому пояснення ОСОБА_1 надані ним у суді першої інстанції про те, що він не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, оскільки наркотичних засобів не вживає, а працівники поліції мають до нього упереджене ставлення, так як він раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ст. 307 КК України, а також, що він самостійно проходив огляд у лікаря-нарколога, але довідку надати не може, так як її загубив, судом апеляційної інстанції розцінюються як спосіб захисту та намагання ухилитися від відповідальності за вчинене.

До того ж, ні апеляційна скарга, ні матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , вважаючи дії інспекторів поліції з вказаного приводу неправомірними, оскаржував їх в установленому порядку.

Щодо доводів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що суддею не було взято до уваги його покази, а лише взято покази працівників поліції, які їх виклали на свій розсуд, то вони є надуманими та нічим не підтверджені, оскільки працівники поліції судом першої інстанції не викликалися та у судовому засіданні не допитувалися, не міститься їх пояснень і у матеріалах справи.

Що стосується доводів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про порушення його права на захист, оскільки працівники поліції на його клопотання не забезпечили явку захисника для складання протоколу у його присутності, то вони нічим не підтверджені, оскільки таке клопотання у справі відсутнє, як відсутні такі дані і на відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, і документи про укладення угоди з адвокатом правопорушник суду не надавав.

Водночас зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, однак у поясненнях він лише вказав «ст. 63 Конституції України», та будь-яких конкретних зауважень чи заперечень на дії працівників поліції, в тому числі й щодо відсутності захисника, не вказав, що свідчить про відсутність порушень з боку працівників поліції при складанні протоколу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, і такий висновок відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами, представленими в матеріалах справи.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.