ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши матеріали, що надійшли з ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не віломий, серія та номер паспорта НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КпАП України,-

встановив:

18.05.2021 близько 18 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружин ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягає у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, намагання вигнати з квартири, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що дійсно відбулась сварка з дружиною, оскільки вони дорослі люди, неповнолітніх дітей не мають, та його дружина викликала поліцію, однак вказане неможливо розцінювати як домашнє насильство.

За ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовими приписами ч.1 ст.173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Як вбачається з п.14 ч.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" №2229-VIII від 07.12.2017, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджений дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 466131 від 18.05.2021;

заявою ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, рапортом, копією паспорта ОСОБА_1 .

У рішеннях ЄСПЛ по справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КпАП України - тобто вчинення домашнього насильства.

Твердження ОСОБА_1 щодо своєї непричетності до ним вчиненого, суд розцінює критично,оскільки вони спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, та вважає таку позицію обраною лінією захисту особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, у відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу.

У відповідності з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 173-2, 247, 279, 283, 284, КпАП України, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, та накласти на користь держави адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 коп. (рахунок отримувача UA6020004, назва отримувача коштів: УК Київськ/мХарКиївський/21081100, код отримувача : 37999675, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), призначення платежу: сплата штрафу за постановою суду по справі про адміністративне правопорушення з ОСОБА_1 )

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривень 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

Постанова може бути оскаржена в Харківському апеляційному суді, через Київський районний суд м. Харкова у 10 денний строк з моменту її винесення.

Строк пред`явлення до виконання - три місяці.

Суддя Г.А. Зуб