Провадження № 33/801/209/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач: Бурденюк С. І.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І.

за участю:

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Мельника В.О.,

представника управління Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області Ткаченка О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Мельника В.О. на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2021 року, якою,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.

85 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень, без конфіскації знарядь вчинення правопорушення - одного спінінгу. Гумовий човен «Ivori» зеленого кольору вирішено повернути ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривень.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №001953 від 22.11.2020 року зазначено, що 22.11.2020 року о 17.30 год. ОСОБА_1 в м. Вінниці на ставу «Поділля», використовуючи гумовий човен, здійснював вилов риби одним спінінгом; в результаті такого лову було виловлено цінні види риб, а саме: товстолоб - 9 екземплярів, вагою 25 кг, судак - 1 екземпляр, вагою 0,5 кг, загальною вагою 25,5 кг. ОСОБА_1 внаслідок такого лову перевищив добову норму вилову риби на водоймах загального користування на 22,5 кг, чим наніс збитки рибному господарству України.

В апеляційній скарзі адвокат Мельник В.О. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2021 року, та закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вимоги мотивує тим, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було ідентифіковано особу, щодо якої було складено протокол (відсутній номер облікової картки платника податків та копія паспорта); протокол містить виправлення; в протоколі не вказано адреси свідків; обставини, які викладені у протоколі не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, оскільки у матеріалах відсутній акт зважування; не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 27, 52-1 Законом України «Про тваринний світ» та ст. 85 КУпАП. В протоколі відсутні відмітка про те, яким чином проводилось зважування, назва вагів, відповідні характеристики похибок зважувального приладу або невизначеності вимірювань даного вимірювального засобу. Документи, які б підтверджували допуск даного типу засобу вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки, в матеріалах справи також відсутні, як і відсутня відмітка про наявність таких документів. В судовому засіданні свідки повідомили, що посадові особи взагалі не здійснювали будь-яке зважування, а оцінили вагу «приблизно». З фотознімку, долученого до протоколу, не вбачається кількість виловленої риби.

Заслухавши думку особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника -адвоката Мельника В.О., які підтримали апеляційну скаргу останнього, наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, допитавши представника управління Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області Ткаченка О.В., свідків, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 294 ч.2 КУпАП - постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора, подані після закінчення цього строку, повертаються особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом. Підлягає з`ясуванню: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції не були виконані в повному обсязі, внаслідок чого поза увагою суду залишилися обставини, які мають суттєве значення для вірного вирішення справи та ухвалення законного рішення.

Частиною 4 ст. 85 КУпАП передбачена відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову), за що встановлено відповідальність у виді накладення штрафу на громадян від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що в зазначену дату він дійсно здійснював вилов риби, її кількість була значно меншою, чим зазначено в протоколі, проте службовими особами не було зважено вагу виловленої ним риби, не пораховано, а визначено «на око». В матеріалах справи відсутній окремим документом акт (протокол) зважування виловленої риби, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня відмітка, яким чином здійснювалося зважування риби. Працівники рибної інспекції здійснювали на нього тиск, вели себе зухвало, кричали. Пізніше виявилось, що в його автомобілі пробиті шини.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, на думку апеляційного суду, не доведена належними, допустимими та переконливими доказами , а вину у скоєному правопорушенні останній не визнає.

Так, суд в основу обвинувачення ОСОБА_1 поклав протокол про адміністративне правопорушення №001953 від 22.11.2020 року, із якого вбачається, що він 22.11.2020 року о 17.30 год. в м. Вінниці на ставу «Поділля», використовуючи гумовий човен, здійснював вилов риби одним спінінгом; в результаті такого лову було виловлено цінні види риб, а саме: товстолоб - 9 екземплярів, вагою 25 кг, судак - 1 екземпляр, вагою 0,5 кг, загальною вагою 25,5 кг. ОСОБА_1 внаслідок такого лову перевищив добову норму вилову риби на водоймах загального користування на 22,5 кг, чим наніс збитки рибному господарству України (а.с.№2).ой же час, у цьому ж протоколі наявні виправлення.

Даний протокол не може бути єдиним та беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Вказаний протокол містить грубе порушення, а саме до нього не додано акт (протокол, інший документ) зважування, яким встановлено точну вагу та кількість виловленої риби, наявні виправлення.

Крім того, судом першої інстанції взято до уваги як докази винуватості опис - оцінку від 22.11.2020 року; квитанцію №692 від 23.11.2020 року; розрахунок матеріальної шкоди; фотознімки.

Опис - оцінка від 22.11.2020 року містить оцінку предмета, в т.ч. і виловленої риби, яка зважувалась, як вже зазначалось, невідомим чином. Також розрахунок матеріальної шкоди, доданий до протоколу, суд не бере до уваги, оскільки виловлена риба невідомо яким чином і в який спосіб, і за яких обставин була зважена. Не доведено також яку саме рибу було зважено.

Крім того, фотознімки, додані до протоколу, на переконання апеляційного суду, не доводять вину ОСОБА_1 , оскільки на них не зображено ту кількість риби, яка вказана у протоколі, незрозуміло походження цих знімків, не зазначено назву фотознімального пристрою, не вказано місце, час фотозйомки, автора зйомки, не зазначено осіб, які були присутні при фотографуванні, не зазначено де саме в момент фотографування перебував ОСОБА_1 .

З матеріалів справи - протоколу про адміністративне правопорушення, опису-оцінки вилучених водних біоресурсів вбачається, що докази вилову риби вагою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, акт зважування риби, дані про застосування сертифікованого приладу зважування, його реквізити, документи, які б підтверджували про допуск даного типу засобу вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даної вимірювальної техніки, у матеріалах справи відсутні.

Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що судом належним чином не проаналізовано вказані обставини в сукупності та не надано жодної оцінки доказам у справі, лише допитано свідків.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що бачив як 22.11.2020 року ОСОБА_1 рибалив на ставку «Поділля» в м. Вінниці, яку кількість риби він виловив та якою вагою не бачив, не бачив, яким чином інспектор рибоохоронного патруля зважував виловлену останнім рибу. Підтримує показання, які давав в суді першої інстанції.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що працює провідним державним інспектором «Вінницького рибоохоронного патруля». 22.11.2020 року йому повідомили громадські активісти, які допомагають рибпатрулю, що на цьому ставку виловлюють рибу. Далі він, приїхавши на ставок велосипедом, склав протокол на гр. ОСОБА_1 , який визнав, що ловив зазначену рибу на спінінг. Приплив ОСОБА_1 до берега на човні. Мішок з більшою частиною риби знаходився на березі. Просив не забирати у нього рибу. В протоколі гр. ОСОБА_1 писав пояснення особисто. Рибу важили побутовими вагами, не зафіксували цього. Форма протоколу стандартна. Спінінг та рибу повернули ОСОБА_1 , оскільки риба продукт, що швидко псується і не має місця де її зберігати, човен вилучили. Інспектори діяли в межах своєї компетенції, коректно по відношенню до ОСОБА_1 . Не завжди патруль забезпечений транспортом.

Апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що окрім відсутності доведеного факту зважування риби, вилучену рибу - речовий доказ у цьому провадженні, предмет правопорушення, повернуто власне самому ОСОБА_1 , що ставить під сумнів існування тієї кількості та ваги виловленої ОСОБА_1 риби, про яку зазначено в протоколі, при умові відсутності зважування риби, і категоричним запереченням вини та всіх обставин з боку ОСОБА_1 .

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене вище, обставини встановлені судом є суперечливими, а докази зібрані та додані до протоколу не узгоджуються між собою в сукупності, мають сумнівне походження, відсутні речові докази.

Апеляційний суд вважає, що судом не було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для з`ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, через що висновок суду про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП з відповідними кваліфікуючим ознаками, не відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За правовою позицією ЄСПЛ «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Окремо слід зазначити - апеляційний суд критично ставиться до показань ОСОБА_1 , що працівниками риб патруля до нього було застосовано недозволені методи роботи, та некоректна поведінка ,а також пошкоджено колеса його автомобіля, оскільки вказані обставини жодними доказами не підтверджено, вказані вимоги виходять за межі апеляційної скарги і не є предметом перегляду суду апеляційної інстанції, а висновки апеляційного суду не можуть грунтуватись на припущеннях .

Апеляційним судом не призначались експертизи, оскільки сторони провадження не клопотали про їх призначення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційний суд зважає на те, що оскільки за нормами КУпАП суд не наділений правом самостійно змінювати визначати інші обставини або надавати їм іншу правову кваліфікацію, ніж ті, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та встановлених судом першої інстанції. Інших доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення суду надано не було, а тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП - не вбачається.

За таких обставин, постанова суду є не законною та не обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КупАП

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.55,62 Конституції України ,ст. ст. 292, 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Мельника В.О., - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: С.І. Бурденюк