ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/2409/20

28 липня 2021 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Петрика Б.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, жителя АДРЕСА_1 , розлученого, на утриманні нікого не має, з професійно-технічною освітою, працюючого по тимчасових заробітках, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460549 від 25.11.2020, складеного інспектором СРПП № 3 Надвірнянського РВП ГУПН в Івано-Франківській області, старшим лейтенантом поліції Росохою В.В. вбачається, що 25 листопада 2020 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_1 в с. Цуцилів на перехресті вул. Б.Бойчуків та О.Кобилянської, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_1 , при виконанні обгону не впевнився в безпечності, не обрав безпечної швидкості руху, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попутньо та повертав ліворуч на вул. О.Кобилянської, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 12.1, 14.6 Правил дорожнього руху України.

28.07.2021 від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поступило письмове клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивує тим, що наявний в даний справі протокол про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП не відповідає, в ньому не вірно зазначено місце події, не вказані суть правопорушення (в безпечності чого не впевнився водій, яка саме мала бути безпечна швидкість руху в даних умовах, які конкретні дії водія не відповідали інкримінованим йому вимогам ПДР, а пункти ПДР зазначені загальні без конкретизації їх підпунктів), причинний зв`язок між цим і наслідками.

Більш того у врученій йому на місці пригоди копії протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 460549 від 25.11.2020 взагалі не вказано нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до п. 7 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Однак всупереч вище вказаним вимогам в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460549 від 25.11.2020 здійснено допис статті нормативного акта, а саме: «124», що виявлено після ознайомлення з матеріалами судової справи.

Відтак протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 460549 від 25.11.2020 є недійсним та не може бути підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того особою, яка склала протокол не враховано, що:

-пункт 12.1 ПДР України регулює загальні вимоги до дій водія під час руху і сам по собі не може свідчити про порушення (не дотримання) водієм положень ПДР, а отже і не може бути підставою для притягнення особи водія до відповідальності;

-пункт 14.6 ПДР України визначає вісім самостійних умов заборони обгону, і жодну з них йому не інкриміновано.

Відтак даний протокол, на ряду з іншими порушеннями, не може бути підставою для притягнення його до відповідальності, оскільки в.ч. не містить даних щодо об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав з підстав, зазначених в клопотанні. Просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвокат Петрик Б.Ф. в судовому засіданні також просив провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 25.11.2020 близько 12.50 год. він на власному автомобілі «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 , повертався з м. Надвірна в с. Цуцилів. При в`їзді в с. Цуцилів він мав намір повернути ліворуч, тому увімкнув лівий покажчик повороту, та розпочав поворот. Коли він вже майже здійснив поворот, то відчув удар ззаду в його автомобіль, після чого його автомобіль перекинувся колесами догори.

Зазначив, що перед здійсненням повороту ліворуч він переконався у відсутності автомобілів, що рухались в попутньому напрямку, а також подивився у дзеркало заднього виду та пересвідчився, що в той момент не було автомобілів, які б розпочали обгін.

Вважає, що ДТП сталась з вини водія автомобіля «BMW X6» ОСОБА_1 , який при виконанні обгону не переконався в безпечності та перевищив швидкість руху.

В судове засідання в якості свідка неодноразово викликався інспектор СРПП № 3 Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Росоха В.В., який склав вказаний адміністративний протокол, однак останній в судові засідання не з`явився і не повідомив суд про поважність причин своєї неявки. При цьому він повідомлявся судом належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання потерпілого, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог КУпАП розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ст. 124 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії ознаки саме такого правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 256 КУпАП У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція ст. 124 КУпАП (в редакції Закону № 596-VIII від 14.07.2015, що діяла на момент складення протоколу), яка ставиться у вину ОСОБА_1 , встановлювала відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460549 від 25.11.2020, 25 листопада 2020 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_1 в с. Цуцилів на перехресті вул. Б.Бойчуків та О.Кобилянської, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_1 , при виконанні обгону не впевнився в безпечності, не обрав безпечної швидкості руху, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попутньо та повертав ліворуч на вул. О.Кобилянської, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 12.1, 14.6 Правил дорожнього руху України (а.с. 1).

Відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 14.6 ПДР України, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , обгін заборонено: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

При цьому суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не чітко розкрито суть адміністративного правопорушення. Зокрема п. 14.6 ПДР визначає вісім самостійних умов заборони обгону, однак посадовою особою в протоколі не зазначено, яку саме заборону обгону порушено ОСОБА_1 .

Також на підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалі справи додано схему місця ДТП від 25.11.2020 (а.с. 2).

На схемі зображено місце розташування автомобілів «BMW X6», та «Volkswagen Transporter», слід юзу, та проведено відповідні заміри розташування транспортних засобів один від одного, які відображено на схемі. Також в схемі зазначені механічні пошкодження автомобіля «BMW X6»: передній бампер, переднє ліве колесо, передній лівий блок фар, передній капот, решітка радіатора, та автомобіля Volkswagen Transporter»: передній капот, передній бампер, дах, кришка багажника, задній бампер, форкоп, глушник задній. Дана схема підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 № 460549 від 25.11.2020, який долучено до матеріалів справи, зазначено, що за вказані дії ОСОБА_1 відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

При цьому у копії протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 460549 від 25.11.2020, врученій ОСОБА_1 на місці пригоди, взагалі не вказано нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, вказана графа посадовою особою в копії протоколі не заповнена (а.с. 41).

Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України передбачені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015.

Відповідно до п. 7 розділу II даної Інструкції не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Однак всупереч зазначеним вимогам в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460549 від 25.11.2020 року здійснено допис статті нормативного акта, а саме дописано «124», про що свідчить також інший відтінок ручки, якою здійснено допис.

Вказані порушення є грубими порушеннями закону та порушують право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Аналіз норм КУпАП дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого .суд здійснює розгляд справи.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Суд лише перевіряє чи є в діях або бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення чи ні. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це становить порушення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі самі висновки надані Європейським судом з прав людини у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 ), «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04, рішення від 30.05.2013).

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 25 листопада 2020 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_1 в с. Цуцилів на перехресті вул. Б.Бойчуків та О.Кобилянської, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_1 , при виконанні обгону не впевнився в безпечності, не обрав безпечної швидкості руху, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попутньо та повертав ліворуч на вул. О.Кобилянської, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 12.1, 14.6 Правил дорожнього руху України.

Отже в даному випадку дослідженню підлягає склад інкримінованого правопорушення, а саме чи порушено ОСОБА_1 п.п. 12.1 та 14.6 ПДР України, і чи його вина підтверджена належними доказами.

Однак до матеріалів справи не надано достатніх належних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1 та 14.6 ПДР України.

Схема місця ДТП та покази ОСОБА_2 судом не можуть бути визнані достатніми доказами вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки обставини, викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Усупереч приписів вказаної норми КУпАП складений відносно ОСОБА_1 протокол не підтверджений достатніми фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того Верховний суд у постанові від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а висловив правову позицію, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом вище зазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Подані до суду матеріали не містять достатніх об`єктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, дані протоколу є сумнівними.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах, а також матеріалах, долучених ОСОБА_1 , суд вважає, що відсутня об`єктивна можливість прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факти вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрити.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 9, 221, 247, 251, 252, 256, 266, 268, 277-2, 280, 283 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.