КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року м. Київ

Справа №357/4121/21

Апеляційне провадження №33/824/3253/2021

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Федорчук Я.С. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року за матеріалами, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водіємФОП «Архипова», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , ним подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що поза увагою суду першої інстанції залишився факт незаконної зупинки працівниками поліції автомобіля «Audi A6», під керуванням ОСОБА_1 , що тягне за собою визнання усіх послідуючих дій поліцейських, після зупинки транспортного засобу, незаконними, а отриманні докази-недопустимими. Також вказує на те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейських є неналежним доказом, оскільки відеозапис було здійснено фрагментарно, періодично вимикаючи камери. Крім того, посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 не заявляв свою незгоду із результатами огляну на стан алкогольного сп`яніння є передчасними, оскільки даний факт не був зафіксований нагрудною камерою, через те, що відеозапис поліцейськими вівся із систематичним перериванням. Також вказує на те, що протокол містить неточності, а саме в ньому відсутні відомості, які ознаки алкогольного сп`яніння були наявні у ОСОБА_1 . Разом з цим, зазначає, що ОСОБА_1 , висловив свою категоричну незгоду із результатами огляду, що вбачається із протоколу та акту огляду, а тому останній мав бути доставлений до медичного закладу для проведення огляду. Однак, працівники поліції ОСОБА_1 до медичного закладу не направили.

За таких обставин, вважає постанову суду першої інстанції незаконною та просить її скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Король П.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАп настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами ч.ч. 2,3,5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2,3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 6 Розділу 2 Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п.10 Розділ 2 Інструкції).

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п. 3,4 ч.3 Інструкції).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №333324 вбачається, що 11 квітня 2021 року о 17 годині 37 хвилин, ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 52/4, керував транспортним засобом «Audi A6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest ARLM-0328», результат огляду, 2.11 % проміле, тест № 87, в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний факт підтверджується наявними в протоколі ДПР 18 №333324 від 11 квітня 2021 року підписами свідків в присутності яких відбувався огляд водія, підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роздруківкою з технічного пристрою «Drager», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом інспектора взводу №2 роти №1 Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області ДПП лейтенант поліції Кузюк Я. В., поясненнями свідків, відеозаписом відзнятим при проведенні огляду працівниками поліції.

В поясненнях свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вказали на те, що 11 квітня 2021 року о 18.00 год були запрошені в ролі свідків для проходження водієм авто «Ауді» А6 д.н.з. НОМЕР_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. Водій в їх присутності погодився пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». Прилад показав - 2,11 %.

З роздруківки технічного пристрою «Drager Alcotest ARLM 0328» (прилад № ARLН-0328, принтер № ARMA 0090) вбачається, що прилад пройшов повірку (дата останнього градуювання) 29 березня 2021 року, тому на момент проведення огляду був придатним для його використання.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що причиною зупинки автомобіля була подача звукового сигналу у населеному пункті, а також непристебнутий пасок безпеки. На прохання пред`явити документи (посвідчення водія та реєстраційний талон), ОСОБА_1 сказав, що документів немає, вони в гаражі, а він має підвезти кума до дому. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що підозрюють останнього в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, зокрема, чути запах алкоголю з порожнини рота, та запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився на проходженні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер».

ОСОБА_1 в присутності двох свідків декілька разів дув в прилад «Драгер», однак прилад ніяких результатів не показував, оскільки ОСОБА_1 надував недостатній об`єм повітря. З третього разу, прилад «Драгер» показав результат тесту - 2.11% проміле. З показниками приладу «Драгер» були ознайомленні ОСОБА_1 та свідки.

Також відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`ясненні його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оголошено протокол про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, в матеріалах справи наявні достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими, що підтверджують факт перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та керування ним у такому стані транспортним засобом.

Посилання в апеляційній скарзі на незаконну зупинку працівниками поліції автомобіля «Audi A6», під керуванням ОСОБА_1 , спростовується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що причиною зупинки автомобіля була подача звукового сигналу у населеному пункті, про що поліцейськими було повідомлено ОСОБА_1 (п. 9.5 ПДР).

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських не є безперервним і складається з окремих файлів, що не дозволяє встановити повну та об`єктивну картину подій, суд до уваги не приймає, оскільки події, зафіксовані відеозаписом, відповідають суті правопорушення, викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення, який був також підписаний особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Твердження представника Король П.В. про те, що ОСОБА_1 відразу після проходження огляду на визначення стану сп`яніння був не згоден з результатами газоаналізатора «Драгер», спростовується переглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 лише після складання протоколу, при написанні в ньому пояснень, зазначив, що не згоден з результатами газоаналізатора «Драгер», однак вимогу про направлення його до медичного закладу з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не заявляв та на цьому не наполягав.

Посилання в апеляційній скарзі на розбіжності в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння в зазначені номеру технічного приладу Drager Alcotest за допомогою якого був оглянутий ОСОБА_1 , та посилання на відсутність в протоколі ознак алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає формальними та такими, що не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, з відеозапису з нагрудних камер вбачається, що працівники поліції озвучили ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема вказали на запах алкоголю з порожнини рота, також ознаки алкогольного сп`яніння вказані та зафіксовані в акті огляду.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. А отже відсутні підстави для закриття провадження у справі, як на тому вказано в апеляційній скарзі.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.