Справа № 753/8352/21 Головуючий в суді І інстанції Скуба А.В.
Провадження № 33/824/3066/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Мельника Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2021 року у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Суд першої інстанції виходив з того, що 05.04.2021 року о 02 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "Сітроен" д.н.з. НОМЕР_1 , по просп. П. Григоренка- вул. М.Драгоманова у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей які реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Одночасно ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що оскаржувана постанова була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 26 травня 2021 року, тому звернувся із апеляційною скаргою 31 травня 2021 року, через що вважає, що строк на апеляційне оскарження ним був пропущений з поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була прийнята судом 21 травня 2021 року, апеляційну скаргу подано 31 травня 2021 року, через що, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не надав належної оцінки усім наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого її необґрунтовано було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім цього вважає, що судом першої інстанції справу було розглянуто поверхнево, при прийнятті рішення не було враховано, що поліцейським не було видано йому направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому у матеріалах справи містяться пояснення лише одного свідка ОСОБА_2 , і доказів того, що поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі у присутності двох свідків, матеріали справи не містять, при цьому апелянт також зазначає, що він жодним чином не відмовлявся від проходження огляду, однак просив видати йому направлення на проходження огляду у медичному закладі, яке йому видано не було, за таких обставин вважає, що процедура оформлення адміністративних матеріалів було проведено з порушенням 266 КУпАП та Інструкції огляду на стан сп`яніння, через що вважає такі дії поліцейським протиправними, а оскаржувану постанову суду незаконною.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи постанову про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 під час зупинення за керуванням транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд всупереч вимогам п. 2.5 ПДР, а доводи і показання ОСОБА_1 по суті справи є надуманими та спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Однак, суд апеляційної інстанції не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 137738, 05 квітня 2021 року о 02 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "Сітроен" д.н.з. НОМЕР_1 , по просп. П. Григоренка- вул. М.Драгоманова у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей які реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності свідка, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП., що також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с.1-3).

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП, суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2-6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан спяніння, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, місцевий суд при розгляді даної справи вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП належним чином не дотримався, оскільки приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні, формально послався на матеріали адміністративної справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення двох свідків та відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, визнавши ці докази достатніми для висновку по суті правопорушення, проте не звернув увагу на фактичні обставини справи та не перевірив їх доказами, оскільки матеріали справи не містять доказів складення протоколу про адміністративне правопорушення у присутності саме двох свідків, натомість містять докази присутності лише одного свідка, при цьому з відеозаписів нагрудних камер поліцейських вбачається, що водій прямо не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а вимагав видачі йому направлення на такий огляд у медичний заклад, що поліцейський відмовився зробити, і даних обставин місцевий суд не взяв до уваги та дійшов помилкового висновку про наявність достатніх правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інших доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та які б спростовували доводи апеляційної скарги, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими, оскільки висновоки місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними і допустимими доказами та не ґрунтуються на вимогах закону, тому постанова Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2021 року - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду: Мельник Я.С.