ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/330/21 Справа № 705/2212/21 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Гудзенко В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Довженко Т.В., розглянувши в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення №705/2212/21 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Уманського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого молодшим інспектором контролю виробництва ТОВ «СВІТ МЕБЛІВ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накледено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн. 00 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 16.05.2021 о 18 год. 20 хв. в м. Умань по вул. Білогрудівська, 6, керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, та закрити провадження по справі за п.2 ч.8 ст.294 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевий суд розглянув справу поверхово і формально, не допитавши у справі свідків.

Також, під час розгляду справи судом не вирішувалось питання правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Зокрема, суд першої інстанції не надав правову оцінку тому, що протокол містить виправлення дати його складання, не обґрунтував, чому взяв до уваги письмові та відеодокази, які не внесені до протоколу, та не взяв до уваги те, що у фабулі протоколу не зазначений серійний номер технічного засобу вимірювання, за допомогою якого можна його ідентифікувати .

Апелянт вказує, що стан його сп`яніння становить - 1,78‰, що відноситься до середнього алкогольного ступеню сп`яніння, якому характерна дратівливість, незадоволення ситуацією та злість, однак на відеозаписах на яких зафіксовано його огляд поліцейськими, вказані зміни психологічного та фізичного стану не спостерігаються, а тому вважає, що стверджувати, що він перебував в стані сп`яніння, та ще й середнього ступеню не можна.

Зазначає, що технічний прилад Drager Alcotest 6810 на момент проходження його огляду щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння не відповідав технічним нормам, а саме: останнє калібрування приладу відбулося 06.08.2020, хоча прилад має проходити калібрування кожні шість місяців. При цьому зазначає, що йому не зрозуміло за допомогою якого ж саме приладу йому пропонували пройти огляд на встановлення ступеня сп`яніння, яка його назва, модель та серійний номер. Вказує, що суд не навів мотивів доказів втрати чинності Переліку пристроїв, дозволених до використання в Україні, передбаченого наказом МВС України №33 від 01.03.2010, в якому був зазначений газоаналізатор Drager Alcotest 6810, та вважає, що всі докази, на які посилається суд в оскаржуваній постанові, є сумнівні, а тому відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

В судовому засіданні апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Пояснив, що він не зловживає алкоголем, має 20 років водійського стажу, а в день складання адмінпротоколу йому потрібно було везти до лікарні батька. Він дійсно за 2 години до виїзду випив 0,5 л. пива, але покази приладу «Драгеру», яким його перевіряли на стан алкогольного сп`яніння, на його думку, є завищеними, так як випита ним пляшка пива не може свідчити про середній ступень алкогольного сп`яніння, яке показав прилад «Драгер». Зазначив, що він висловлював працівникам поліції свою незгоду з висновками приладу «Драгер», та вимагав пройти освідування в медичному закладі, однак про це він письмово не вказав ні в протоколі про адмінправопорушення, ні в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки не хотів конфліктувати з працівниками поліції.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 ( в режимі відео конференції з Уманським міськрайонним судом ) , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовільнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492228 від 16.05.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 16.05.2021 о 18 год. 20 хв. в м. Умань по вул. Білогрудівська, 6, керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України (а.с.1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.05.2021, відповідно до яких ОСОБА_1 у їх присутності пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу алкотест 6810, який показав 1,78 ‰ (а.с.4,5);

- даними тесту на алкоголь приладом Drager від 16.05.2021, покази якого 1,78 ‰ (а.с.2);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння. Згідно результату тесту з застосуванням приладу Drager Alcotest 6810 вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 - 1,78 ‰ при допустимій нормі - 0, 2 ‰ (а.с.3)

- відеозаписом з місця вчинення правопорушення, що міститься на DVD-диску з бодікамери поліцейського, з якого вбачається, що 16.05.2021 в присутності двох свідків, водій ОСОБА_1 продув алкотестер «Драгер», який показав вміст алкоголю в крові - 1,78 ‰.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Згідно п.5 розділу ІІ «Інструкції про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається поліцейським лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Так, з пояснень ОСОБА_1 та матеріалів справи, вбачається, що він не вимагав у поліцейського сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager», а тому його доводи про те, що йому не зрозуміло за допомогою якого саме приладу йому пропонували пройти огляд на встановлення ступеня сп`яніння, яка його назва, модель та серійний номер, і чому про це не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, є безпідставними.

Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено про те, що ОСОБА_1 згоден з результатами огляду, про що останній поставив свій підпис, також ОСОБА_1 підписав дані тесту № 10027 та протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень.

Безпідставними є і доводи апелянта про те, що «Drager Alcotest 6810» за допомогою якого було проведено його огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, своєчасно не пройшов калібрування, оскільки міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747, вказаний інтервал становить 1 рік.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і своїми підписами в акті огляду та в протоколі про адміністративне правопорушення вони підтвердили свою присутність під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції не заявляв клопотання про виклик в судове засідання та допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не просив їх викликати і під час апеляційного розгляду, крім того відповідно до ч.1 ст. 272 КУпАП виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, а тому доводи апелянта про те, що суд розглянув справу безпідставно не допитавши свідків, є недоречними.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка