Справа № 456/463/21
Провадження № 3/456/433/2021
ПОСТАНОВА

іменем України

18 березня 2021 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , з участю адвоката Мазур В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 24.01.2021 о 00:30 в м. Стрию по вул. Болехівська, керував транспортним засобом «RENAULT TRAFIC», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, поведінка не відповідає дійсності, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в установленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

03.03.2021 на адресу суду надійшло клопотання адвоката Мазур В.В.., який здійснює захист інтересів ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, в якому адвокат зазначає, що 24.01.2021 поліцейським ВРПП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області Ловас. Й.Й. складено протокол ДПР18 № 185592, з якого вбачається, що 24.01.2021 року о 00:30 год. в м.Стрий, по вул. Болехівська, ОСОБА_1 керував т.з. «RENAULT TRAFIC», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, поведінка не відповідає дійсності, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що складений протокол є незаконним, необгрунтованим і передчасним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи і події адміністративного правопорушення. Посилається на те, що у графі протоколу - «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення», міститься рукописний запис: «випив 100 грам маленької Ром Коли, від проходження огляду відмовляюся, забув включити покажчик повороту». Також зазначив, що згідно «акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів», вбачається наступне. У графі «огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками» рукописним текстом відображено: «різкий запах алкоголю з порожнини рота водія, поведінка не відповідає обстановці». Проте, як вбачається з наданого суду відеодоказу, 24.01.2021 запах з порожнини рота у водія ОСОБА_1 працівником поліції взагалі не перевірявся і поведінка водія не оцінювалася. При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №185592 від 24.01.2021 вказано дещо інші ознаки алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння обличчя, поведінка не відповідає дійсності. Тобто наведене свідчить про те, що ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_4 були відсутні і вони не підтверджені жодними доказами. Також вказав, що у графі «результат огляду на стан сп`яніння», рукописним текстом відображено «відмовився, водія ознайомлено зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП». Проте, як вбачається з наданого суду відеодоказу, 24.01.2021 працівниками поліції водію ОСОБА_1 не роз`яснювалися положення вказаних норм закону. Також зазначає, що з наданого суду направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 24.01.2021 року поліцейським ОСОБА_5 , вбачається, що таке направлення не містить повної послідовної інформації про порядок направлення водіїв до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння і, з урахуванням інформації з наданих суду відеофайлів, працівниками поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 не складалося. Також зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_2 , який був запрошений працівниками поліції лише під час складання протоколів, не є доказом вини ОСОБА_1 . А свідка ОСОБА_3 працівники поліції взагалі не запрошували і під час спілкування з ОСОБА_1 він присутній не був. Також вказує на те, що на відео з камери поліцейського, яке знято чомусь лише певними уривками тривалістю 24, 25 та 30 секунд, чітко видно, що відеокамера працівником поліції увімкнена лише для фіксації певних епізодів, де працівник поліції, в присутності однієї невідомої особи, не проводить жодних заходів, передбачених вимогами КУпАП, для документування адміністративного правопорушення, не роз`яснює ОСОБА_1 , свідкові їх права і обов`язки і навіть не оголошує обставин адміністративного правопорушення, яке він документує. Тобто зібрані праціниками поліції докази (відео, протокол, пояснення свідків, акт огляду, висновок) жодним чином не підтверджують вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, а навпаки його спростовують.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 24.01.2021 його зупинили працівники поліції через те, що він не ввімкнувпокажчик повороту, та запропонували продути прилад Драгер, від продуття він відмовився, мотивуючи це тим, що до нього було на місці події неетичне відношення. Під час зупинки транспортного засобу був лише один свідок, другого не було. Також вказав, що у нього було вилучено посвідчення водія та не було роз`яснено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Мазур В.В. клопотання від 03.03.2020 підтримав та просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та врахувати докази, долучені ним до матеріалів справи.

Викликані в судове засідання свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поліцейський ОСОБА_5 не з`явилися, сторона захисту не заперечила щодо закінчення розгляду справи у їх відсутності.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, та здобуті під час розгляду справи, зокрема, долучені стороною захисту.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 24.01.2021 о 00:30 в м. Стрию по вул. Болехівська, керував транспортним засобом «RENAULT TRAFIC», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, поведінка не відповідає дійсності, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в установленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 185592 від 24.01.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_1 24.01.2021 о 00:30 в м. Стрию по вул. Болехівська, керував транспортним засобом «RENAULT TRAFIC», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, поведінка не відповідає дійсності, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в установленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП /а.с.2/;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає дійсності, свідки огляду ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , від проходження огляду за допомогою алкотестера Драгер № ARLS-0416 ОСОБА_1 відмовився /а.с. 3/;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився /а.с.5/;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, оглянутої в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» на місці зупинки, в присутності двох свідків /а.с. 5/;

- поясненнями ОСОБА_2 від 24.01.2021, з яких вбачається, що він перебував в м. Стрий по вул. Болехівській на заправці «ОККО» та побачив як працівники поліції зупинили транспортний засіб «RENAULT TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Він підійшов ближче, щоб поцікавитись, що трапилось, а також, чи не потрібна допомога, працівники поліції попросили його підійти ближче та бути свідком того, як вищевказаний громадянин буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Згодом вони зупинили та запросили ще одного свідка ОСОБА_3 бути присутнім під час огляду. В їхній присутності ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, а також від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі /а.с.6/;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВАБ № 124657 від 24.01.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 грн. /а.с. 7/.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд критично оцінює твердження адвоката Мазур В.В. про те, що поліцейськими порушено порядок огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та не бере до уваги доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З аналізу положень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, вбачається, що огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків здійснюється лише у разі проведення такого працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 185592 від 24.01.2021 вбачається, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 особисто вчинив запис «випив 100 грам маленької Ром-Коли, від проходження огляду відмовляюся, забув включити покажчик повороту», що не відповідає поясненням, наданим в судовому засіданні ОСОБА_1 , який вказав, що він в той вечір не вживав алкогольних напоїв. Суд критично оцінює такі пояснення і вважає, що вони надані з метою уникнення відповідальності за вчинене. Так, пояснення про неетичне відношення працівників поліції не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Натомість суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не заперечив в судовому засіданні, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише зазначив, що йому не сподобалося відношення поліцейських до нього. Суд оцінює такі пояснення критично, оскільки пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Критично суд відноситься і до доводів захисника Мазур В.В. про те, що відео з нагрудних камер поліцейського, знято лише тривалістю 24,25 та 30 секунд, оскільки з вказаного відео чітко вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, чого не заперечив і сам ОСОБА_1 в судовому засіданні. Для суду незрозуміло, що саме ще повинно було бути зафіксовано на відеоносії, зважаючи на те, що ОСОБА_1 визнав, що він не ввімкнув покажчик повороту та відмовився від проходження огляду, про що самостійно зазначив у протоколі та підтвердив в судовому засіданні.

Доводи сторони захисту про те, що свідок ОСОБА_3 був відсутній на місці події спростовуються актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає дійсності, свідки огляду ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , від проходження огляду за допомогою алкотестера Драгер № ARLS-0416 ОСОБА_1 відмовився та показаннями свідка ОСОБА_6 , долучених до протоколу, згідно яких поліцейські зупинили та запросили ще одного свідка ОСОБА_3 бути присутнім під час огляду ОСОБА_1 . В їхній присутності ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, а також від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Наведене стороною захисту в судовому засіданні не спростовано.

Щодо процесуальних порушень поліцейськими норм чинного законодавства, то такі доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, всі доводи захисника в клопотанні з цього приводу, суд вважає надуманими та голослівними.

Судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Суд не бере до уваги доводи адвоката Мазур В.В., про те, що поліцейським Ловас Й.Й. до суду скеровано лише протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №185592 від 24.01.2021, складений ним же, як заінтересованою особою, та відеодиск з відеоматеріалом, в якості підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, так як це не відповідає дійсності, і до протоколу долучено також письмові пояснення свідка, акт огляду, направлення на огляд водія та постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Окрім цього, викликають сумніви твердження адвоката про те, що протокол складено заінтересованою особою, оскільки ОСОБА_5 є уповноваженою службовою особою на складання протоколів, зокрема за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи докази, надані стороною захисту, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Так, заява адвоката Мазур В.В., адресована КНП Стрийської районної ради «Стрийська ЦРЛ» про проведення ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, висновок №18 від 24.01.2021 про те, що ОСОБА_1 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки ОСОБА_1 в провину ставиться відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є зовсім іншим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Документи, долучені стороною захисту щодо характеристики ОСОБА_1 , а саме: посвідчення не є доказами невинуватості ОСОБА_1 , а оцінюються судом виключно при призначенні стягнення.

Позовна заява, адресована суду про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВАБ № 124657 від 24.01.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 грн., не свідчить про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Слід вказати, що адвокат Мазур В.В. у клопотанні про закриття провадження в справі цитує постанови, постановлені суддями першої та апеляційної інстанцій, які не мають для суду жодного преюдиційного значення, оскільки аналогія в провадженні в справах про адміністративні правопорушення, КУпАП не передбачена, як і не передбачено обов`язок суду враховувати вказані судові рішення під час постановлення судового рішення у справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі наведеного, суд не спростовує інші доводи ОСОБА_1 та адвоката Мазур В.В., та вважає, що такі викладені останніми з метою ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки в судовому засіданні беззаперечно встановлена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст.256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд не вбачає, а тому в клопотанні адвоката Мазур В.В., який здійснює захист інтересів ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Долучені стороною захисту посвідчення не дають підстави суду для призначення більш м`якого стягнення, оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП безальтернативна, та законом не передбачено можливість призначення іншого стягнення, аніж передбачено частиною вказаної статті.

Застосування правових приписів Кодексу щодо звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за малозначністю не відповідає меті стягнення за вчинення правопорушення, яке становить суспільну небезпеку.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 454 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

В судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання адвоката Мазур В.В., який здійснює захист інтересів ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 /десять тисяч двіста/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя В.Л.Бучківська