Провадження № 3/643/2993/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2021 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 469724 від 25.05.2021, 06.05.2021 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи у під`їзді буд. АДРЕСА_3 , виникла сварка з ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, чим вчинив дрібне хуліганство.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 06.05.2021 року він, піднімаючись сходами до квартири, почув сварку між його колишньою дружиною та ОСОБА_2 , у ході якої останній вимагав кошти за підключення до кабельного телебачення «Тріолан». Після цього ОСОБА_1 як чоловік вирішив заступитися за свою колишню дружину, у зв`язку з чим між ним та потерпілим і відбувся конфлікт щодо несанкціонованого підключення до кабельного телебачення. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що погрози та нецензурну лайку на адресу потерпілого він не висловлював.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він є фізичною особою підприємцем, який обслуговує мережу «Тріолан». 06.05.2021 року він, будучи одягнутим у спеціальну форму, виїхав на виклик за адресою АДРЕСА_3 , і ним було виявлено несанкціоноване підключення до кабельного телебачення «Тріолан» шляхом взлому розподільчої коробки, яка розташована між другим та третім поверхом, та підключення кабелю, який вів до квартири АДРЕСА_4 . Після цього, ОСОБА_2 відключив даний кабель від розподільчої коробки, зачинив її та почав спускатися сходами. Спустившись до другого поверху він зустрів ОСОБА_1 , який розпочав сварку у зв`язку з відключенням ОСОБА_2 кабелю від розподільчої коробки. При цьому, ОСОБА_1 висловлював погрози на адресу потерпілого та висловлювався нецензурною лайкою, оскільки вважав, що потерпілий не мав права здійснювати таке відключення. Одночасно, ОСОБА_2 зазначив, що з ОСОБА_1 він пересікався багато разів через триваючий конфлікт, який виник внаслідок неодноразового несанкціонованого підключення ОСОБА_1 до кабельного телебачення «Тріолан». Також потерпілий пояснив, що під час даного конфлікту він не бачив, щоб хтось із мешканців будинку виходів та реагував на цей конфлікт.

Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як передбачено ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Стаття 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібним хуліганством є правопорушення, за яке передбачена адміністративна (дрібне хуліганство) або кримінальна (злісне хуліганство) відповідальність, склад яких є один і той же: хуліганство - це порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке передбачає вчинення дій, явно направлених на безпричинне порушення громадського порядку, на протиставлення йому себе, із ігноруванням прав і свобод інших осіб.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Поняття "громадського порядку" розглядається в широкому та вузькому значенні. У широкому значенні громадський порядок система, порядок суспільних відносин, що складаються під впливом соціальних норм при провідній ролі правових норм. У такому розумінні громадський порядок створює сприятливі умови для успішного розвитку суспільства загалом, ефективного функціонування його соціальних інститутів і всієї політичної системи. У вузькому значенні громадський порядок розумівся як система відносин, що складаються при знаходженні громадян у громадських місцях: на вулицях, площах, у садах, у громадському транспорті, видовищних заходах, підприємствах торгівлі та громадського харчування і т. п. Для громадських місць є характерним: доступність їх для населення, необхідність забезпечення громадян можливістю користуватися правами, що їм належать, захисту їхнього життя і здоров`я, честі, гідності та майна.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 245, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно з наявною у матеріалах справи заяви потерпілого від 07.05.2021 року, він просить органи поліції вжити заходів до мешканців квартири АДРЕСА_5 , які неодноразово самостійно підключаються до кабельного телебачення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » шляхом взлому розподільної коробки.

У письмових поясненнях до органів поліції потерпілий зазначив, що він є фізичною особою підприємцем, який обслуговує мережу «Тріолан». За адресою АДРЕСА_2 , мешкає малознайомий йому чоловік, який неодноразово самостійно підключається до кабельного телебачення, а 06.05.2021 року влаштував сварку, висловлювався нецензурною лайкою на адресу потерпілого.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду надано не було.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що між ним та ОСОБА_1 тривалий час існує конфлікт з приводу того, що ОСОБА_1 , на думку потерпілого, несанкціоновано підключився до кабельного телебачення «Тріолан», і 06.05.2021 року сварка між ними виникла саме у зв`язку з цим. ОСОБА_1 також надав аналогічні пояснення. Тобто, між потерпілим та ОСОБА_1 існують неприязні відносини щодо правил користування кабельним телебаченням «Тріолан» та несанкціонованого підключення до кабельної мережі.

Всі обставини поведінки ОСОБА_1 , як вони були встановлені судом при розгляді даної справи, не свідчать про його прагнення показати зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, а тому не утворюють суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

У протоколі про адміністративне правопорушення також не розкрито диспозиції ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення і не вказано, який саме громадський порядок порушено ОСОБА_1 , як порушено спокій громадян і яких саме. При цьому, важливим є те, що немає посилання на причину скоєного. Ці обставини ставлять під сумнів наявність складу правопорушення за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та має трактуватися на користь ОСОБА_1 .

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже, суд дійшов висновку, що він позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Оцінюючи докази у справі , які були встановлені і дослідженні під час судового розгляду, суд виходить із стандарту доведення вини поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинене і особа є винною у його вчиненні .

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вважає, що наданими доказами вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи вказані вище обставини, а також з огляду на положення ст. 62 Конституції України, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому адміністративна справа відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 7, п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 247, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко