№ 3/755/6482/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого охоронцем у КП «Муніципальна охорона», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 185, 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 224505, ОСОБА_1 , 27 червня 2021 року, о 04 годині 59 хвилин, по вул. Труханівській, не виконував неодноразову законну вимогу про припинення дрібного хуліганства у формі нецензурної лайки, зухвалого та нахабного поводження до працівників поліції, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Крім того, як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 224504, ОСОБА_1 , 27 червня 2021 року, о 05 годині 35 хвилин, по вул. Труханівській, під пішохідним мостом на території кафе, що розміщене на пляжі, виражався нецензурною лайкою у сторону відвідувачів кафе, перебуваючи, при цьому, у стані сп`яніння, чіплявся до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосував спецзасіб «Терен» до відвідувачів кафе, внаслідок чого, порушував громадський порядок та спокій громадян, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та зазначив, що 27 червня 2021 року, приблизно о 03-04 годині, він вирішив прогулятися берегом Труханового острову. Прийшовши до пляжу, він не зміг до нього пройти, оскільки там чомусь було встановлений паркан, хоча це не є приватною територією і кожен громадянин має право безперешкодно пройти на пляж. Не розуміючи на яких підставах там знаходиться паркан, він вирішив викликати працівників поліції для з`ясування обставин щодо законності встановлення даного паркану. Далі, приїхали працівники поліції, він пояснив їм ситуацію і вони разом вирішили пройтися до кінця встановленого паркану. Прийшовши до кінця паркану, вони зрозуміли, що дійсно, доступу до пляжу не має. Недалеко від них знаходився розважальний заклад і як він вже потім зрозумів, там перед цим відбулася бійка. Потім, вони побачили двох чоловіків іншої національності, які підійшли до поліцейських разом з адміністратором розважального закладу та повідомили, що відбулася бійка і вони шукають особу, яка її вчинила. У цей час, поліцейські запитали даних осіб, чи це не та особа, вказавши на нього, однак, адміністратор розважального закладу це заперечила, а він у свою чергу, зрозумів, що працівники поліції намагаються звинуватити його у якійсь бійці та почав все це знімати на телефон. Невідомим особам це все не сподобалося і вони почали вибивати його телефон у нього з рук, однак, працівники поліції на це не відреагували, і так відбулося три рази, а на четвертий раз, коли він знову почав знімати на телефон все, що відбувалося, працівники поліції, замість того, щоб припинити правопорушення з боку невідомих осіб, заламали йому руки, одягнули кайданки, почали його бити, а потім, посадили до службового автомобіля та відвезли до управління поліції. Прибувши до райвідділу, його завели до кабінету, де знаходилося семеро поліцейських та також почали його бити, а він залишався знаходитися у кайданках. Далі, він почав прохати залучити його захисника та викликати швидку допомогу, однак, його прохання були проігноровані, а натомість, лунали погрози з боку поліцейських, зокрема, його права та обов`язки йому роз`яснені також не були. Потім, працівники поліції склали відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення за ст. ст. 185, 173 КУпАП та відпустили, а він, у свою чергу, сам викликав швидку медичну допомогу та лікарі його оглянули. Таким, чином, вважає, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно нього складено незаконно та безпідставно, дії працівників поліції були незаконними, у зв`язку з чим, прохав закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню та вимозі поліцейського та вчинив дрібне хуліганство.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У судовому засіданні ОСОБА_1 надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Так, як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 27 червня 2021 року, о 04 годині 59 хвилин, по вул. Труханівській, не виконував неодноразову законну вимогу про припинення дрібного хуліганства у формі нецензурної лайки, зухвалого та нахабного поводження до працівників поліції, а також, ОСОБА_1 , 27 червня 2021 року, о 05 годині 35 хвилин, по вул. Труханівській, під пішохідним мостом на території кафе, що розміщене на пляжі, виражався нецензурною лайкою у сторону відвідувачів кафе, перебуваючи, при цьому, у стані сп`яніння, чіплявся до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосував спецзасіб «Терен» до відвідувачів кафе, внаслідок чого, порушував громадський порядок та спокій громадян.

Однак, до протоколів про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів вчинення правопорушень, зокрема, фото- та відеоматеріалів, які би вказували на обставини, зазначені в протоколі. Зокрема, не долучено будь-яких пояснень, хоча у протоколі вказано прізвище ОСОБА_2 , однак, пояснень даної особи до матеріалів справи не долучено, що також не дає можливості встановити обставини, зазначені у протоколі.

Таким чином, все вищезазначене спростовує обставини, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення.

Враховуючи надані докази в їх сукупності, є підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, адже, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши матеріали справи, вивчивши наявні докази в їх сукупності, необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 173, 185, 245, 247, 251-252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. ст. 185, 173 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: