Справа № 756/8641/20 Головуючий в суді І інстанції - Белоконна І.В.
Провадження № 33/824/18/2021 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року, якою відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

закрито провадження по адміністративній справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №426370 у м. Києві на перехресті просп. Оболонського та просп. С. Бендери о 19 годині 55 хвилин 04 липня 2020 року водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не надала переваги в русі автомобілю марки «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, що призвело до зіткнення та пошкодження обох транспортних засобів.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року закрито провадження по адміністративній справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року та ухвалити нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи не дослідив належним чином наявні в матеріалах справи докази та прийшов до помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам адміністративної справи та спростовуються наявними в справі відеозаписом моменту дорожньо-транспортної пригоди. З вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 при виконанні лівого повороту на регульованому перехресті на зелений сигнал світлофору, не дотрималась пункту 16.6 Правил дорожнього руху України та не надала перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок чого і сталось зіткнення автомобілів. Висновок суду, що автомобіль «Chevrolet» почав рух на забороняючий сигнал світлофору нічим не підтверджений та спростовується доданим відеозаписом.

Тобто, на думку апелянта, порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Відтак, ОСОБА_2 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Внаслідок адміністративного правопорушення ОСОБА_2 допустила зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , який зазнав механічних пошкоджень. Автомобіль «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується технічним паспортом., який виступає потерпілим в даній справі.

В свою чергу, ОСОБА_2 подала заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції просить залишити апеляційну скаргу без задоволенні, а постанову Оболонського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.ст.277-2, 278 КУпАП, повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є компетенцією виключно суду, який розглядає цю справу. Єдиним та офіційним засобом виклику цієї особи до суду, відповідно до зазначених норм закону, є тільки вручення повістки не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_3 . Разом з тим, будучи належним чином повідомленою про дату і місце судового розгляду ОСОБА_3 до суду не з`явилась, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Так, відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності ,так й самої процесуальної поведінки сторони провадження,та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

А тому, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності так і його представника, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

У відповідності із ст.245, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом. Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до п.п. 1.3-1.5 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно з п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч (п.16.6 Правил дорожнього руху України).

За порушення вимог зазначених вимог Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати Правила дорожнього руху України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Як встановлено перевіркою матеріалів справи, ці вимоги закону при розгляді справи по суті суддею суду першої інстанції виконані не були.

Так, суд першої інстанції при закритті адміністративної справи за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, належним чином не перевірив доказів наявних у справі, крім того в своїй постанові взагалі не виклав досліджені докази в судовому засіданні, не навів підстав для визнання відсутності складу адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів з яких відкинув докази, а лише послався на норми закону.

В постанові судді міститься лише виклад пояснень ОСОБА_2 , яка пояснила, що автомобіль марки «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , почав рух на червоний сигнал світлофора, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Висновок про невинуватість водія ОСОБА_2 суддя обґрунтував тим, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки згідно матеріалів справи суду не вдається встановити протилежне.

В той же час, суддя не дослідив та не надав оцінку письмовим поясненням іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, згідно яких він, керуючи автомобілем «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 їхав на зелений сигнал світлофора зі сторони метро «Почайна» в сторону станції метро «Оболонь», з лівої сторони його вдарив автомобіль «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1 .

Тобто, із наданих ОСОБА_4 пояснень вбачається, що рух на червоний сигнал світлофора він не починав, а продовжував рух на зелений сигнал світлофора у своєму напрямку руху.

Не надав оцінки суддя і даним схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, напрямки руху транспортних засобів, місце зіткнення автомобілів, які контактують передньою частиною автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1 та лівою стороною автомобіля «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому ОСОБА_2 рухаючи прямо та повертаючи ліворуч для проїзду перехрестя, не надала дорогу автомобілю «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку.

Зазначена вище схема дорожньо-транспортної пригоди, пояснення її учасників та наданий відеозапис з місця пригоди підтверджують, що вказана пригода трапилась саме через ненадання ОСОБА_2 дороги автомобілю «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах доказами, а саме протоколом серії ДПР18 № 426370 від 04.07.2020 (а.с.1), схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2), письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 3-4), відео та фото з місця пригоди.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення не встановлено. Як вбачається з письмових пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та доводів, викладених в запереченнях на апеляційну скаргу, вона фактично визнала, що саме під її керуванням автомобіль «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , а доводи ОСОБА_2 про наявність вини іншого водія в дорожньо-транспортній пригоді в даному випадку не мають значення, так як встановлено вину у вчиненні порушення саме з боку ОСОБА_2 , що не звільняє її від відповідальності.

Фактично в своїх запереченнях ОСОБА_2 вказує на порушення Правил дорожнього руху України іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди - водієм ОСОБА_4 , який, на переконання ОСОБА_2 , порушив Правила дорожнього руху України (рух на червоний сигнал світлофора). Разом з тим, оцінка дій водія ОСОБА_4 не є предметом розгляду вказаної справи. Будь-яка інформація на предмет того, що стосовно ОСОБА_4 складався протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог Правило дорожнього руху України - відсутня. Навіть при умові (що не є фактом), що водієм ОСОБА_4 були порушені Правила дорожнього руху України, це не виключає факт порушення ОСОБА_2 п.п. 2.3 «б», 16.6 Правил дорожнього руху України, які призвели до зіткнення з іншим автомобілем.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адмінстративні праовопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга скаргу ОСОБА_1 підлягає до задоволення, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_2 скасуванню, з ухваленням новою постанови, якою ОСОБА_2 необхідно визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент ухвалення рішення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко