Номер провадження: 33/813/985/21
Номер справи місцевого суду: 510/612/21
Головуючий у першій інстанції Бошков І.Д.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Лопотан В.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 Аждер Валентина Анатолійовича на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в АТП 15140, проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , протягом року притягався за ст.44-3 КУпАП (15.10.2020 р. застосована ст.38 КУпАП), за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.44-3 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. у дохід держави.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, представник ОСОБА_1 Аждер Валентин Анатолійовив подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд скасувати постанову Ренійського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на пілставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначеного на 27.07.2021 року, ОСОБА_1 та його представник Аждер В.А. не з`явилися, однак 15.07.2021 року на електрону пошту апеляційного суду від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання, у якому представник просить суд провести розгляд справи без участі скаржника та його захисника, посилаючись на територіальну віддаленість місцезнаходження Одеського апеляційного суду (м.Одеса).

Аналогічне клопотання також надійшло до канцелярії апеляційного суду у день судового засідання - 27.07.2021 року через засоби поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Так, вищевказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Відповідно до ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами .

Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на усій території України з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2021 року продовжується дія карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Цією постановою на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, та зазначається їх перелік. Так, згідно до п.10 ч.2 Постанови КМ України від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»: «На території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: «…здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб».

Судовим розглядом справи встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, підтверджується:

-протоколом про адміністративного правопорушення серія ВАБ №086308 від 26.03.2021 р., відповідно до якого гр. ОСОБА_1 , 26.03.2021 р. о 11:50 год., здійснював перевезення стоячих пасажирів, в кількості десяти чоловік, по маршруту Рені Лиманське на автобусі марки «БАЗ» д/н НОМЕР_1 , чим порушив вимоги постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. В поясненнях ОСОБА_1 від 26.03.2012 р., останній свою вину визнав у повному обсязі. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.44-3 КУпАП (а.с.3);

-письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , відповідно до яких останній зазначив, що він працює на підприємстві АТП 15410 водієм. 26.03.2021 року о 11год.15 хв. він здійснював пасажирське перевезення рейсом Рені Лиманське Рені та перевозив стоячих пасажирів в кількості 10 чоловік. Про те, що своїми діями він порушив умови карантину він не знав. Вину свою визнав та зазначив, що в майбутньому таке не повториться (а.с. 4).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою судді Ренійського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року та порушенні ним вимог постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 Аждер В.А. посилається на те, що при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ «086308 від 26.03.2021 року працівниками поліції не було дотримано вимог закону, а саме не зазначено, яку конкретну норму постанови КМУ №1236 порушив ОСОБА_1 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Проте, апеляційний суд вважає вказані доводи апелянта необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, диспозиція ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Судовим розглядом справи встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №086308 від 26.03.2021 р., гр. ОСОБА_1 , 26.03.2021 р. о 11:50 год., здійснював перевезення стоячих пасажирів, в кількості десяти чоловік, по маршруту Рені Лиманське на автобусі марки «БАЗ» д/н НОМЕР_1 , чим порушив вимоги постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.

Тому, апеляційний суд вважає зазначене несуттєвим порушенням з боку працівників поліції, яке не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП враховуючи те, що при складанні протоколу про адміністрпативне правопорушення ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні поставленого йому у вину правопорушення, та в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив: «З правами та протоколом гр-н ОСОБА_1 ознайомлений та згоден». Зазначений протокол про адміністративне правопорушення особисто підписаний ОСОБА_1 та жодних зауважень, заяв та клопотань останній не надав (а.с.3). Крім того, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до вказаного протоколу, останній також визнав свою вину, зазначивши при цьому, що 26.03.2021 року о 11год.15 хв. він здійснював пасажирське перевезення рейсом Рені Лиманське Рені та перевозив стоячих пасажирів в кількості 10 чоловік (а.с. 4).

Таким чином, вказані доводи апелянта не спростовують тієї обставини, що кількість пасажирів в салоні автобусу перевищувала допустиму кількість пасажирів та не спростовують висновків судді щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Щодо доводів апелянта, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративної відповідальності, так як він не є перевізником, а лише є найманим працівником водієм автобусу, то вони є безпідставними з огляду на те, що відповідно до п.п.2 п.11 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» перевізник несе відповідальність лише за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно. Таким чином слід констатувати, що водій, який здійснює перевезення в маршрутному таксі пасажирів, повинен дотримуватись правил перевезень пасажирів, зазначених у вказаній Постанові Уряду.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах, а посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів, є безпідставним, адже свідчать про невірне розуміння вимог Закону.

Також, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.44-3 КУпАП судом першої інстанції було повною мірою враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаних правопорушень, суду не надано.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 Аждер В.А. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст .ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Аждер Валентина Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в АТП 15140, проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , протягом року притягався за ст.44-3 КУпАП (15.10.2020 р. застосована ст.38 КУпАП), за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра