П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м.Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Овчиннікова О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.139 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД 012820 від 11.06.2021 року, 11.06.2021 року о 07.10 год. у с.Веселому Волноваського району, по вул.Центральній, 3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Premium д/н НОМЕР_1 , здійснив наїзд на бордюр ний камінь та пошкодив його поверхню, чим порушив вимоги п.2-3 е (км263) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.139 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП, з таких підстав.

За вимогами ч.1 статті 139 КУпАП, пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, є підставою притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За вимогами п.3 ч.ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за № 1395, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, статтею 139 КУпАП, до нього необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі встановленої форми з відповідними замірами та схемою про пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому вказано про порушення ОСОБА_1 вимог п.2-3 е Км263 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.139 КУпАП, однак, здійснюючи перевірку наявності вини в діях ОСОБА_1 , вважаю, що перевірити наявність в його діях складу правопорушення відповідно зазначеної суті правопорушення неможливо через не чітке зазначення норми ПДР України, що були ним порушені.

Також, відповідно вимог вищевказаної інструкції, у якості доказу вини ОСОБА_1 до протоколу не надано акту обстеження ділянки ділянки вулично- шляхової мережі встановленого інструкцією образца або інших доказів пошкодження бордюрного каменю, а додано лише схему місця ДТП, яка містить інформацію про місце стоянки автомобіля, але не містить доказів пошкодження бордюрного каменя, що викликає сумніви щодо наявності вини ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як встановлено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вимогами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За загальними положеннями адміністративного права, особа вважається винуватою у скоєнні правопорушення за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).

При цьому, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Виходячи з наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП, тому враховуючи встановлену Конституцією України презумпцію невинуватості, вважаю, щона підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 251 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.139 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.С.Овчиннікова