ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021р. Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Мурашова Н.А., за участю секретаря Бойко Л.Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працює, інвалід 3 групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст.173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ №028038, складеним 16.03.2021р. старшим дільничним офіцером поліції Відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Хижняк Д.О., 12.03.2021р. у період часу з 09.00год до 09.27год. ОСОБА_1 , знаходячись в приміщенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя за адресою: м.Запоріжжя, пр..Ювілейний, б.33, в кабінеті №5, вчинив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурною лайкою, вів себе зухвало до робітників суду, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в зазначений день та час він дійсно знаходився в приміщенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя, в т.ч. кабінеті №5 судді ОСОБА_2 , куди прийшов з метою отримання інформації про розгляд його скарги на бездіяльність посадових осіб Хортицького ВП щодо невнесення до ЄРДР відомостей відносно судді цього суду ОСОБА_3 та співробітників служби судової охорони суду за перешкоджання його професійній журналістській діяльності. Дізнавшись в канцелярії суду, що скарга перебуває в провадженні слідчого судді ОСОБА_2 , він разом з ОСОБА_4 направився до кабінету №5, щоб з`ясувати причини порушення суддею строків розгляду скарги. Коли він зайшов до кабінету і повідомив причини свого візиту, помічник судді ОСОБА_2 відмовилась надавати йому відповідну інформацію та будь-яким чином сприяти йому в отриманні цієї інформації безпосередньо від судді ОСОБА_2 , двері до кабінету якої були зачинені. Через безпідставне порушення строків розгляду його скарги і відсутність інформації щодо результатів розгляду його скарги він як журналіст почав проводити антикорупційне журналістське розслідування, однак дії співробітників служби судової охорони, які полягали у безпідставному, без відповідного попередження, застосуванні до нього фізичного насилля, перешкоджали йому в цьому, були протиправними, що його обурило і з приводу чого він виказував свої зауваження. Однак жодних протиправних дій відносно працівників суду він особисто не вчиняв, нецензурною лайкою не виражався, нікого не ображав, зухвало не поводився, що підтверджується наданим суду відеозаписом подій. Вважає, що справа відносно нього була сфальсифікована, в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності.

Ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому, відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають виказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, в межах протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №028038 від 16.03.2021р. ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 12.03.2021р. в кабінеті №5 приміщення Хортицького районного суду м.Запоріжжя відносно працівників суду виражався нецензурною лайкою, вів себе зухвало, тобто вчинив дрібне хуліганство.

За диспозицією ст.173 КУпАП дрібне хуліганство це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Під нецензурною лайкою, як формою дрібного хуліганства, необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності.

Образливим ставленням до громадян є докучлива поведінка, пов`язана з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері. Це може бути хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї, непристойна пропозиція дівчині та інші подібні дії. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

До інших подібних дій необхідно відносити насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Обов`язковою складовою об`єктивної сторони дрібного хуліганства є порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства врегульована правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суть дрібного хуліганства фактично зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства. Громадська небезпека таких дій проявляється в дезорганізації усього комплексу суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується наявністю умислу, коли особа розуміє, усвідомлює, що її дії є протиправні, передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього.

Обов`язковим елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив явної неповаги до суспільства, тобто очевидна, безсумнівна як для хулігана, так і для свідків дій, демонстративна зневага до встановлених в суспільстві правил поведінки, прагнення задовольнити індивідуальні потреби самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей, їх приниженням. Саме мотив є відмінною рисою хуліганства. При цьому, особлива зухвалість та винятковий цинізм є складовими хуліганства як кримінального правопорушення. Дрібне хуліганство характеризується відсутністю таких ознак.

Крім того, хуліганство відрізняє від інших правопорушень те, що воно: 1) вчиняється за явно несуттєвим приводом; 2) безпосередня причина конфлікту у більшості випадків є внутрішньою, тобто в самому суб`єкті і не викликана необхідністю ззовні (конкретною ситуацією); 3) дії хулігана не завжди логічно обґрунтовані і обумовлені певними обставинами; 4) спрямованість та предмет посягання часто не визначені.

З`ясувавши всебічно, повно та об`єктивно обставини справи, дослідивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Зокрема, судом достовірно встановлено, що в зазначений день та час ОСОБА_1 дійсно перебував в приміщенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя з метою отримання інформації щодо розгляду справи за його скаргою на бездіяльність співробітників поліції. Саме з цією метою він зайшов до кабінету №5, який закріплений за суддею ОСОБА_2 та в приймальні якого на той момент знаходились помічник судді Малишенко В.М., секретар ОСОБА_5 та співробітник служби судової охорони ОСОБА_6 .

При цьому, він вільно зайшов як до приміщення суду, так і до кабінету №5. Жодних обставин, які б свідчили про те, що він насильно, всупереч забороні співробітників служби судової охорони, які здійснюють пропускний режим та слідкують за порядком в суді, вторгся до приміщення суду та зазначеного кабінету, перебував там безпідставно під час розгляду цієї справи не встановлено.

12.03.2021р. в 09.26год. на пульт служби 102 надійшло повідомлення помічника судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя Малишенко В.М. про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в приміщенні суду (влаштував сварку, намагався увірватись до кабінету судді). На місце подія направлена група реагування.

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.03.2021р. ОСОБА_7 просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який 12.03.2021р. приблизно о 09.00год., перебуваючи в кабінеті №5 Хортицького районного суду м.Запоріжжя вчинив дрібне хуліганство.

Згідно з письмовими поясненням потерпілої ОСОБА_7 від 12.03.2021р. та від 25.03.2021р., 12.03.2021р. вона перебувала на своєму робочому місці в кабінеті №5 Хортицького районного суду м.Запоріжжя, що є громадським місцем. Без судового виклику до них зайшов ОСОБА_1 та спитав чи є суддя ОСОБА_8 . На її питання щодо причин його візиту, чоловік повідомив, що в провадженні судді є його скарга і йому не зрозумілі причини порушення процесуальних строків її розгляду та беззаконня ОСОБА_9 суду, спосіб реагування судді на це. Вона пояснила, що суддя не веде прийом громадян, а вона не може оцінювати дії судді. Тоді ОСОБА_1 став вимагати, щоб вона пішла та розібралась в цій ситуації, почав розкладувати на робочому місці секретаря свої речі. На зауваження секретаря забрати речі зі столу не відреагував. Після чого до нього підійшов працівник служби судової охорони, запропонував забрати свої речі зі столу та залишити кабінет. При цьому, ОСОБА_1 казав, що він є журналістом, який проводить службове журналістське антикорупційне розслідування, а йому перешкоджають у цьому. ОСОБА_1 став пручатися, просив жінку, яка зайшла разом з ним, знімати все на телефон, почав голосно кричати, та вимагав покликати суддю. Після цього працівники служби судової охорони вивели його з кабінету. Чинивши пручання працівникам судової охорони, ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, чим виявив грубе, образливе ставлення до оточуючих. Вважає, що своєю зухвалою поведінкою ОСОБА_1 прагнув нав`язати свою волю, намагався спровокувати конфлікт і такі його дії є раніше запланованою провокацією з метою розповсюдження негативної оцінки роботи працівників суду. Вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки грубого порушення громадського порядку у вигляді вторгнення в громадське місце всупереч забороні служби судової охорони, було викликано працівників поліції.

Аналогічні обставини зазначені в письмових поясненнях свідка ОСОБА_5 ..

В судове засідання потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_5 не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність з урахуванням наданих ними письмових поясненнях.

Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність зазначених осіб.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що в зазначений день він знаходився на своєму робочому місці пункті служби судової охорони в приміщенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя. Біля 09.00год. до суду прийшов ОСОБА_1 , який є регулярним відвідувачем суду і який постійно критикує суддів, правоохоронні органи, звинувачує їх в корупції, поводиться зухвало. В той день ОСОБА_1 пішов до канцелярії суду, після чого до кабінету №5, який закріплений за суддею ОСОБА_2 .. Зважаючи на неодноразову попередню зухвалу поведінку ОСОБА_1 , він, виконуючи свої службові завдання з охорони приміщення суду, попередження порушень правил поведінки в суді, також пішов до зазначеного кабінету, де ОСОБА_1 вимагав помічника судді надати пояснення щодо протиправності порушення суддею строків розгляду його скарги, намагався проводити якісь журналістські розслідування, поклав своє речі на робочий стіл з судовими справами, не реагував на зауваження працівників суду забрати їх та залишити кабінет. Коли він підійшов до ОСОБА_1 та спокійно попросив вийти з кабінету, останній відмовився, став чинити опір, підвищив голос та вимагав викликати суддю. На галас до кабінету прийшли два інших охоронця і вони разом виштовхнули ОСОБА_1 з кабінету в коридор, останній при цьому голосно виказував незадоволення їх діями. В коридорі ОСОБА_1 заспокоївся та самостійно залишив приміщення суду. Працівники суду викликали поліцію. В даній ситуації його дії відповідали завданням та повноваженням служби судової охорони, які визначені діючим законодавством.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що в зазначений день він перебував на вході приміщення суду та здійснював пропуск громадян. ОСОБА_1 прийшов до суду з метою відвідування канцелярії. Як документ, який посвідчує його особу, надав посвідчення журналіста. Після відвідування канцелярії він направився до кабінету судді ОСОБА_2 . З якою саме метою, йому невідомо. Через деякий час він почув шум з цього кабінету і коли зайшов до нього, побачив як ОСОБА_1 махає руками, кричить. Що конкретно, він не розібрав, оскільки було голосно. Щось про корупціонерів. Поряд з ОСОБА_1 знаходився інший охоронець ОСОБА_6 , який просив ОСОБА_1 залишити кабінет, а той чинив опір, виказував незадоволення їх діями. Після цього вони силоміць вивели ОСОБА_1 з кабінету в коридор, просили заспокоїтись. В коридорі за хвилину він заспокоївся та самостійно покинув приміщення суду.

Згідно з протоколом огляду місця події від 12.03.2021р. в цей день о 09.45-10.20год співробітниками поліції проведено огляд приміщення Хортциького районного суду м.Запоріжжя, в т.ч. кабінету №5. ОСОБА_1 в приміщенні суду не виявлено. Будь-які предмети, речі виявлено та вилучено не було.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в зазначений день та час вона разом з ОСОБА_1 прийшла до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з приводу своїх судових справ, ОСОБА_1 своїх. При цьому, ОСОБА_1 є журналістом та проводить спеціальні журналістські розслідування в приміщенні суду. З метою отримання інформації щодо скарги ОСОБА_1 вона разом з ним направилась до кабінету судді ОСОБА_2 , повідомивши попередньо про це охоронців. Один з охоронців пішов перед ними і зайшов до кабінету судді, а вони залишились біля нього. Оскільки охоронець не виходив, ОСОБА_1 зайшов до кабінету, а вона почала записувати події на телефон. ОСОБА_1 спілкувався з помічником судді, спитав у неї дозволу зайти до судді та вточнити інформацію щодо скарги. Також він хотів достати своє посвідчення журналіста, щоб підтвердити повноваження на проведення журналістського розслідування, поклав папку з документами на робочий стіл, що викликало негативну реакцію працівників суду. В цей же момент до нього ззаду підійшов охоронець та безпричинно став вимагати залишити кабінет. Підійшли ще охоронці та силою виштовхнули ОСОБА_1 з кабінету. Жодних зухвалих дій відносно працівників суду чи охоронців ОСОБА_1 не вчиняв, нецензурною лайкою не виражався, нікого не ображав, він лише наполегливо намагався отримати інформацію щодо своєї скарги.

В судовому засіданні було відтворено відеозапис подій 12.03.2021р., наданий ОСОБА_1 , який суд вважає належним та допустимим доказом у цій справі. Обставин, які б викликали сумнів в його достовірності, під час судового розгляду не встановлено.

Разом з тим, вказаний відеозапис фактично спростовує суть правопорушення, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , та його правову кваліфікацію за ст.173 КУпАП.

Зокрема, судом не встановлено жодних вище перелічених ознак вчинення ОСОБА_1 в зазначений день, час, місці дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки, образливого чіплянні до працівників суду, інших подібних дії, що призвели до порушення громадського порядку в приміщенні суду, саме з мотивів явної зневаги до суспільства.

При цьому, у суду немає підстав вважати завідомо неправдивим повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення та завідомо неправдивими пояснення потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , на що вказував ОСОБА_1 , оскільки під час оцінки таких пояснень у сукупності з іншими доказами береться до уваги саме інформація щодо фактичних обставин події. В даному випадку у суду немає сумнівів в тому, що подія за участю ОСОБА_1 за встановлених судом обставин дійсно мала місце, вона зафіксована відеозаписом, який відтворений в ході судового розгляду.

Разом з тим, сприйняття потерпілою ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 поведінки ОСОБА_1 як певного адміністративного правопорушення є їх особистою суб`єктивною оцінкою, яка жодним чином не свідчить про фальсифікацію, підроблення, безпідставне складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП.

Крім того, звернення особи до поліції із заявою про вчинення правопорушення є її конституційним правом, будь-яких обмежень в реалізації такого права законом не встановлено. Мотиви такого звернення як при перевірці повідомлення поліцейськими, так і при розгляді справи судом, не беруться до уваги, оскільки не стосуються обставин, які мають значення для правильного її вирішення.

В той же час, правова оцінка повідомленим заявником обставин (встановлення події та складу адміністративного правопорушення, винуватості особи тощо) в силу принципу презумпції невинуватості первісно є обов`язком уповноважених посадових осіб органів Національної поліції. Саме інспектор поліції зобов`язаний встановити обставини події, зібрати докази, кваліфікувати дії особи і за визначених ст.258 КУпАП умов скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Остаточну ж оцінку діям особи в межах викладеної в протоколі суті адміністративного правопорушення та на підставі безпосередньо досліджених доказів надає суд і особа вважається винуватою лише, якщо її вина буде встановлена саме судом у відповідному судовому рішенні, яке набрало законної сили.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається, виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Так, оцінивши обставини події, що мали місце 12.03.2021р. в приміщенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя, зокрема, обстановку, динаміку їх розвитку, тривалість, характер дій тощо, суд вважає, що об`єктивні ознаки поведінки ОСОБА_1 свідчать про те, що вона була зумовлена його громадською позицією та власним переконанням про корупційну діяльність судових органів, особистою недовірою до суддів та співробітників служби судової охорони Хортицького районного суду м.Запоріжжя, а також бажанням з`ясувати інформацію про розгляд його скарги на бездіяльність посадових осіб поліції, отримати від працівників суду пояснення причин порушення слідчим суддею строків її розгляду та вплинути на суд під приводом проведення журналістського розслідування.

Відсутність такої інформації та ненадання її помічником судді саме в обраний ним спосіб стало безпосередньою причиною виникнення конфлікту між ОСОБА_1 та співробітниками служби судової охорони, під час якого вони пред`явили ОСОБА_1 вимогу залишити приміщення кабінету №5. В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 обґрунтував такі дії необхідністю попередження порушення правил поведінки в суді, забезпечення особистої безпеки суддів та працівників суду відповідно до своїх функціональних повноважень та завдань, визначених законом.

Однак ОСОБА_1 відмовився добровільно залишати кабінет №5, почав чинити опір, вимагати покликати йому суддю для надання пояснень, виказував заперечення проти дій співробітників служби судової охорони, вважаючи такі дії кримінальним правопорушенням, у зв`язку з чим останні із застосуванням фізичною сили вивели його з кабінету в коридор суду, відразу після чого ОСОБА_1 добровільно залишив приміщення суду.

При цьому, жодних образливих дій відносно працівників суду ним вчинено не було, на їх адресу він нецензурною лайкою не виражався. Намагання отримати інформацію щодо своєї скарги, виказування незадоволення порушенням строків розгляду справи не підпадає під визначення хуліганства.

Отже, в досліджуваній ситуації поведінка ОСОБА_1 не була викликана хуліганськими мотивами (безпричинною зневагою встановлених в суспільстві правил поведінки, внутрішнім прагненням самоствердитись за рахунок приниження гідності інших осіб та дезорганізувати роботу суду як державного органу), а обумовлена конкретними зовнішніми обставинами, яким є цілком логічне обґрунтування.

На думку суду, такі обставини фактично вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак неповаги до суду, невиконання законних вимог співробітників служби судової охорони, відповідальність за що передбачена іншими статтями КУпАП, а не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

При цьому, висказування ОСОБА_1 щодо наявності у нього статусу журналіста та проведення спеціального журналістського розслідування під час зазначених подій, на думку суду, містять ознаки впливу на суд у власних інтересах, що суперечить правилам етики журналістів та принципу незалежності судової влади, за що також законом встановлена відповідальність.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про помилковість кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП. Будь-які достовірні докази про вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення суду не надані.

В той же час, розглядаючи справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наданих доказів, суд не може змінювати правову кваліфікацію протиправних дій особи.

На підставі вищевикладеного, виходячи з вимог ст.7,245,252,280 КУпАП, оцінивши фактичні обставини справи та надані докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, і вважає необхідним на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в цій справі закрити.

Керуючись ст.3,62 Конституції України, ст.7,9,173,245,247,256,268,280,283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Хортицького районного суду

м. Запоріжжя Н.А. Мурашова 26.03.2021