Справа № 591/5583/21 Провадження № 3/591/2049/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу патрульної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Зарічного районного суду м. Суми від Відділу патрульної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Департаменту патрульної поліції надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 186623 від 01 серпня 2021 року.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 , 01 серпня 2021 року об 01 год. 10 хв. в Херсонській області, Генічеського району на автошляху М-18500 км., керував транспортним засобом автомобілем Fiat Ducato, н.з. НОМЕР_1 , при цьому постановою Сумського районного ВДВС ГТУЮ у Сумській області за виконавчим провадженням №50608337від 23.03.2016 р. його обмежено у праві керування транспортними засобами, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується, зокрема питання, чи належить до компетенції розгляд даної справи (п.1 ч.1 ст. 278 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

За загальним правилом, визначеним у ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 276 КУпАП передбачена альтернативна підсудність для розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ст. 126 КУпАП, а саме справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Зважаючи на відсутність даних про місце обліку транспортного засобу, місце проживання особи яка притягується до адміністративної відповідальності зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення як - АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Сумського районного суду Сумської області, а місцем вчинення адміністративного правопорушення є Херсонська область, Генічеський район, що територіально відноситься до юрисдикції Генічеського районного суду Херсонської області, суд дійшов висновку, що розгляд даної справи про адміністративне правопорушення не належить до компетенції Зарічного районного суду міста Суми.

Відповідно ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. При цьому чинні процесуальні норми КУпАП безпосередньо не містять положень щодо підстав і порядку зміни територіальної підсудності справ.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при визначенні підсудності протоколу про адміністративне правопорушення, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншому суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 ставиться за провину адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.126 КУпАП, доказів на підтвердження обставин вчинення правопорушення на території Зарічного району міста Суми до протоколу не долучено, вважаю за необхідне направити справу про адміністративне правопорушення до Сумського апеляційного суду для визначення підсудності.

Керуючись ст. 276, 278 КУпАП, ст. 34 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП направити до Сумського апеляційного суду для визначення підсудності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Сибільов