Справа № 461/3128/21 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/1060/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі представника Державної митної служби України Львівської митниці Зирянова О.Ю., адвоката Лавринів М.Я. захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Лещишина Н.З. розглянувши апеляційну скаргу представника Державної митної служби України Львівської митниці Лубоцького Б.І. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 червня 2021 року,

встановив:

цією постановою, звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрито.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил № 0649/20900/21 від 07.04.2021 року , а саме:сир твердий з маркуванням «Spomlek SALAMI» фасований в індивідуальних упакуваннях - загальною вагою 68,00 кг.; сир твердий з маркуванням «Mlekpol MINI GOUDA» фасований в індивідуальних упакуваннях - загальною вагою 18,00 кг.; сир твердий з маркуванням «Mlekpol GOUDA w plastrach» фасований в індивідуальних упакуваннях - загальною вагою 9,60 кг.; сир твердий з маркуванням «Mlekpol SALAMI w plastrach» фасований в індивідуальних упакуваннях - загальною вагою 6,00 кг., приправа з маркуванням «Gewurzmuhle Nesse S - AROM» фасована в індивідуальних упакуваннях - загальною вагою 108,00 гр. конфісковано в дохід держави.

Відповідно до постанови, згідно протоколу про порушення митних правил №0649/20900/21 від 07 квітня 2021 року , 06 квітня 2021 року о 23.40 год. громадянин України ОСОБА_1 автомобілем марки «FORD» модель «Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки через пункт пропуску "Рава-Руська-Хребенне" митного поста "Рава-Руська" Галицької митний Держмитслужби, обравши смугу спрощеного митного контролю - «зелений коридор». У ході проведення візуального огляду транспортного засобу та опитавши громадянина, виникла підозра про наявність у ньому товарів, які є обмежені чи забороненими для переміщення через митний кордон України, або підлягають обов`язковому декларуванню та митному оформленню. У зв`язку з цим автомобіль було виведено зі смуги спрощеного митного контролю з спеціально відведене місце для проведення поглибленого огляду транспортних засобів, в ході якого за декоративними обшивками, в конструктивних особливостях автомобіля та холодильнику, який знаходився в багажному відсіку автомобіля було виявлено продукти харчування, а саме: сир твердий з маркуванням «Spomlek SALAMI» фасований в індивідуальних упакуваннях - загальною вагою 68,00 кг.; сир твердий з маркуванням «Mlekpol MINI GOUDA» фасований в індивідуальних упакуваннях - загальною вагою 18,00 кг.; сир твердий з маркуванням «Mlekpol GOUDA w plastrach» фасований в індивідуальних упакуваннях - загальною вагою 9,60 кг.; сир твердий з маркуванням «Mlekpol SALAMI w plastrach» фасований в індивідуальних упакуваннях - загальною вагою 6,00 кг., приправа з маркуванням «Gewurzmuhle Nesse S - AROM» фасована в індивідуальних упакуваннях - загальною вагою 108,00 гр. Про наявність даного товару при усному опитуванні громадянин України ОСОБА_1 не заявив та визнав прихований товар своєю власністю. Під час здійснення митного контролю був використаний набір слюсарських інструментів, дзеркало, ліхтарик, викрутка, ніж та здійснювалось фотографування транспортного засобу та місць приховування товарів.

Не погоджуючись з даною постановою, представник Галицької митниці Держмитслужби Лубоцький Богдан Ігорович оскаржив таку в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 29.06.2021року в адміністративній справі № 461/3128/21 (справа про порушення митних правил № 0649/20900/21) у відношенні громадянина ОСОБА_1 та винести нову постанову, якою визнати громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.І ст. 483 МК України, накласти на нього стягнення, у виді штрафу 30811,75 грн. з конфіскацією предметів правопорушення. Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 на користь митниці витрати, пов`язані із зберіганням на складі митниці вказаного товару 1195,67 грн.

В обґрунтування вказує, що гр. України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням способів та засобів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Зазначає, що з усних пояснень гр. України ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, вбачається, що виявлений товар останній визнав своєю власністю. В ході судового розгляду справи факту приховування представник гр. України ОСОБА_2 , не заперечував, а навпаки зазначив, що його підзахисний перевозив товар в такий спосіб, який описано в протоколі про порушення митних правил № 0649/20900/21, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем та сімейним станом (на утриманні двоє малолітніх дітей та дружина).

Звертає увагу, що економічно-правовим наслідком прийняття такого рішення судом першої інстанції є можливе ненадходження до Державного бюджету України коштів у сумі 30811,75 грн. штрафу та конфіскації товару на суму штрафу. В свою чергу станом на 2021 рік відповідно п.5 підрозділу 1 р. 20 ПК України грошова сума встановлена як неоподатковуваний мінімум в державі Україна це 17 гривень. Згідно ст. 8 закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» мінімальна заробітна плата становить 6000 грн., а відтак митниця вважає, що правопорушення вчинене гр. ОСОБА_1 за яке передбачено стягнення в розмірі 30811,75 грн. штрафу з конфіскацією товару не може розцінюватися як малозначне.

На думку митниці, винесена судом постанова не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому. Тому, посилання суду на принцип розумності призначення покарання, а саме: звільнення особи-правопорушника від адміністративної відповідальності за ст. 22 КУПАП за малозначністю є безпідставними та законодавчо не обґрунтованими.

Заслухавши виступ представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника-адвоката Лавринів М.Я., яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності, що ніким не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 33-35 КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8 зі змінами «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суддя місцевого суду в повній мірі врахував у відповідності до положень ст. 33 КУпАП тяжкість, характер і спосіб вчиненого правопорушення, особу порушника, який є особою молодого віку, ступінь його вини, вину визнав та усвідомив наслідки вчиненого, щиро розкаявся, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, правопорушення пов`язане із скрутним матеріальним становищем у сім`ї, взявши до уваги мету адміністративного стягнення, передбачену ст. 23 КУпАП, та співрозмірність можливого стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 483 МК України, вчиненому правопорушенню, тобто принцип розумності накладення стягнення, та зробив, на думку апеляційного суду, вірний висновок про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду, встановивши і належним чином оцінивши фактичні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки діяння, за наявності обставин, які пом`якшують відповідальність за порушення митних правил, та відсутності обтяжуючих обставин, підставно звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, за малозначністю, на підставі ст. 22 КУпАП обмежившись усним зауваженням та закрив провадження у справі.

Представником Львіської митниці не доведено, а апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено, що наслідки вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, представляють собою суспільну небезпеку та завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Під час розгляду справи в місцевому суді порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, допущено не було, тому доводи апеляційної скарги про необ`єктивність, незаконність та безпідставність прийнятого рішення, є необґрунтованими.

Враховуючи наведене, постанова судді першої інстанції є вмотивованою, а підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст. 529 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 червня 2021 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння, залишити без змін, апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Богдана Ігоровича без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Л.Я. Гончарук