Провадження №: 3/755/5786/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2021 р. суддя Днiпровського районного суду м.Києва Марченко М.В., при секретарі Яценко Т.С., за участю ОСОБА_1 розглянувши справу про адмiнiстративне правопорушення, що надiйшла з Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, працюючої нянькою в розважальному дитячому центрі «МІСТОГРАЙ», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст.44-3 КУпАП,-

встановив:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення №610 від 11.06.2021 року, складеного головним спеціалістом відділу безпеки середовища життєдіяльності Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ОСОБА_2 : « ОСОБА_1 , 11.06.2021 року об 11 годині 57 хвилин знаходячись на робочому місці за адресою: м.Київ, бульвар Перова, 36, Розважальний дитячий комплекс з громадським харчуванням «МІСТОГРАЙ», не дотримувалася обмежувальних протиепідемічних заходів, а саме: не нанесене маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше як 1,5м, не дотримувалася вимог щодо вологого прибирання приміщень, миття та дезінфекція поверхонь кожні 2 години; не ведуться графіки прибирання, відсутній дезрозчин для дезінфекції приміщення, не проводився температурний скринінг персоналу перед початком робочої зміни (весь персонал в повному обсязі не охоплений), що зафіксовано засобами фото- та/або відеотехніки (за наявності), чим порушив вимоги статті 29 Закону України «Про захист інфекційних хвороб», пп.12 п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із змінами, пункт 1,7 постанови Головного санітарного лікаря України №16 від 09.05.2020 року «Про затвердження Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при здійсненні дозволених видів діяльності які передбачають приймання відвідувачів в офісних приміщеннях на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», що є порушенням правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, за що передбачена відповідальність частиною першою ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнала, при цьому пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення, від 11.06.2021, відносно неї складений з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки, в протоколі не вказано конкретно суті адміністративного правопорушення, яке вона вчинила при виконанні своїх посадових обов`язків. Разом з тим, у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що вона не є посадовою особою на яку покладено обов`язок дотримання виконання протиепідемічних заходів, оскільки з 05.04.2021 року вона перебуває на посаді няньки розважального центру «МІСТОГРАЙ», у зв`язку з чим надала суду належним чином завірену копію наказу №5К від 01.04.2021 про прийняття її на роботу на посаду няньки та довідку №3 від 07.07.2021 про перебування на посаді няньки в розважальному центрі «МІСТОГРАЙ». У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 просила суд закрити провадження по справі відносно неї у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Положеннями ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, ст.245 КУпАП визначає, що завданням адміністративного провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне, з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, з матеріалів адміністративної справи, вбачається, що уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою не виконано, відповідно до вимог ст.255 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів, оскільки матеріали адміністративної справи не містять жодного об`єктивного доказу, в розумінні ст.251 КУпАП, зокрема до протоколу про адміністративне правопорушення, не долучено ні пояснень свідків, ні, відеоматеріалів, тощо на підтвердження обставин викладених в протоколі щодо ОСОБА_1 , які б свідчили та підтверджували факт, що дійсно мала місце подія адміністративного правопорушення, а також не долучено доказів на обґрунтування того що на ОСОБА_1 покладено обов`язок дотримання виконання протиепідемічних заходів у розважальному центрі «МІСТОГРАЙ» по вулиці Бульвар Перова,36 в місті Києві, а також не долучено доказів, що на ОСОБА_1 покладено організаційно-розпорядчі функції, відповідно до яких вона могла керувати роботою розважального центру, що свідчить про відсутність доказів, які свідчили б, що ОСОБА_1 є суб`єктом вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Окрім того, з долученого до матеріалів справи фотознімків не можливо встановити місце фотофіксації, дату та час здійснення фото, дані зафіксовані на ньому не дають можливості встановити, що фіксація відбулась саме в приміщенні розважального центру «МІСТОГРАЙ», що виключає можливість використання цих фотознімків в якості доказу для підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення.

Інших доказів на обґрунтування обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Системний аналіз положень КУпАП свідчить про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення,

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь (ст.62 Конституції України).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що за відсутності у справі належних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись вимогами п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 283-285, 289 КУпАП, суддя, -

постановив:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП на підставі ст.247 п.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: