Справа № 146/281/21

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2021 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Скаковська І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від начальника САП Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2021 року до Томашпільського районного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 455020 від 23 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 23 лютого 2021 року о 07 год. 05 хв. в с. Ракова по вул. Центральній Тульчинського району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mersedes-Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на промінь світла. Від проходження медичного огляду на факт вживання наркотичної речовини відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що в стані наркотичного сп`яніння не перебував, перед цим не виспався і був втомлений. Також зазначив, що в той день поспішав по справах у м. Вінниця, тому відмовився від проходження медичного огляду. Зазначив, що наслідки відмови від проходження огляду працівниками поліції йому роз`яснено не було, письмову відмову від проходження огляду написав без присутності свідків.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Барвінський О.П. під час розгляду адміністративного матеріалу просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції було порушенно Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція). Також наголосив, що з відеозапису вбачається, що понятий ОСОБА_2 не чув як ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду. ОСОБА_3 зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення доданий відеозапис, який не є безперервним і складається з декількох частин, що суперечить нормам Інструкції, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він їхав на роботу. Був зупинений працівниками поліції, для того щоб бути свідком. Зазначив, що не чув особисто як ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду, про це йому повідомили працівники поліції.

Заслухваши пояснення ОСОБА_1 , захисника Барвінського О.П., свідка ОСОБА_2 дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в повній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що прияють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стан сп`яніння у водія транспортного засобу може бути встановлений лише в порядку, передбаченому Інструкцією від 09 листопада 2015 року № 1452/735 "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, згідно ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобівабо в разі незгоди з його результатамиогляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Постановою КМУвід 17.12.2008року №1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, і проведення такого огляду (далі - Порядок). Згідно п. 2 вказаного Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Згідно п. 6 цього ж Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А п. 7 Порядку зазначає, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно дост. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05 лютого 2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Основних положень провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачених розділом IV КУпАП, повинні дотримуватись не тільки суди, але й посадові особи, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст.ст.254,255 КУпАП).

Відповідно дост. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі звідсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З приводу відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративе правопорушення, суд звертає увагу на таке. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 № 100 затверджено "Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них". Так, відповідно до вказаної інструкції використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції). Також зазначається, що "після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно" (п. 3.5 Розділу III Інструкції). У той час як долучений до матеріалів справи відеозапис є неповний та знятий уривками і не відтворює обставин оформлення протоколу щодо ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП України.

Крім того, в самому протоколі про адміністративне правопорушення не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, його номер, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі.

Аналізуючи вищенаведені норми закону, можна зробити висновок, що співробітник поліції повинен мати правові підстави для зупинки транспортного засобу, це ж стосується й направлення водія на медогляд. В Інструкції перераховані зоокрема такі ознаки: запах алкоголю, порушення координації рухів, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя або неприродна блідість та ін. Якщо записи відеокамер не фіксують явних ознак сп`яніння, або такі ознаки не описані в протоколі пропозиція пройти огляд є неправомірною. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вищезазначені обставини.

Системний аналіз законодавства дає суду підстави для висновку, що присутність двох свідків є обов`язковою умовою допустимості доказу, що підтверджує огляд водія на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Отже, безумовним є те, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в будь-якому разі повинен бути зафіксованим у присутності двох свідків та із зазначенням, у чому полягали дії водія щодо ухилення.

Долучені до матеріалів справи письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 не написані ними власноручно, а лише скріплені їх підписами, що відповідно до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові № 560/751/17 від 27.06.2019 року, не є належними доказами правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що особисто не чув як ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду, про це йому повідомили працівники поліції.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту".

За таких обставин, суд визнає не доведеним факт протиправної винної поведінки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КпАП України.

Керуючись ст. ст. 7, 23, 33-35, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 221, 247, 251, 252, 266, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: І. В. Скаковська