Справа № 529/604/21
Провадження № 3/529/157/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року смт Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого підсобним робітником в ТОВ "Інверт", 36007, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 26/1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2021 року до Диканського районного суду Полтавської області надійшла справа № 529/604/21 стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та справа № 529/605/21 стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, які згідно автоматизованого розподілу судових справ між суддями були розподілені для розгляду судді Кириченко О.С.

Постановою судді від 26.07.2021 вказані справи об`єднано в одне провадження та присвоєно справі єдиний номер № 529/604/21.

При розгляді справи було встановлено, що 09 липня 2021 року близько 16 год. 58 хв. по вул. Липова в смт Диканька Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, нестійкої ходи, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. Таким чином, водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім цього, 09 липня 2021 року близько 16 год. 58 хв. по вул. Липова в смт Диканька Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови начальника Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 13 березня 2018 року у виконавчому провадженні № 52982657.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вказав, що послуг адвоката він не потребує, свої права буде захищати самостійно. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень визнав в повному обсязі, зміст протоколів не заперечував. Вказав, що він дійсно керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, однак на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі. Крім цього, ОСОБА_1 вказав, що йому відомо про застосування стосовно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами у зв`язку із заборгованістю по аліментах на утримання дитини, однак незважаючи на це керував автомобілем. Зазначив, що з його заробітної плати здійснюються відрахування у рахунок стягнення з нього аліментів на утримання дитини, що підтверджується довідкою з місця його роботи. ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, обіцяв в подальшому подібних правопорушень не вчиняти. Посилаючись на те, що з його заробітної плати здійснюються відрахування, як на щомісячні аліменти на утримання дитини, так і в рахунок погашення заборгованості по аліментах, з метою реальної реалізації його зобов`язань по сплаті аліментів, ОСОБА_1 просив розстрочити виплату суми штрафу терміном на 1 (один) рік.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наступною сукупністю доказів, які були досліджені в судовому засіданні:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 09 липня 2021 року серії ДПР18 № 159079, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з ротової порожнини, нестійкої ходи, почервоніння обличчя, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано технічними засобами відеозапису, порушивши таким чином вимоги п. 2.5 ПДР України;

- відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського від 09.07.2021, на якому зафіксовані керування водієм ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі, хоча поліцейський неодноразово пропонував це ОСОБА_1 , адже у нього були явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Працівниками поліції дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена належними та допустими доказами.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 3 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, повністю підтверджується наступною сукупністю доказів, які були досліджені в судовому засіданні:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 09 липня 2021 року серії ДПР18 № 159078, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 13.03.2018 виконавче провадження № 52982657;

- копією постанови начальника Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Бринь Н.К. від 13 березня 2018 року у виконавчому провадженні № 52982657 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

- копією супровідного листа Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 29.08.2018 за вих. № 6171/14.5-39 про направлення на адресу ГУНП в Полтавській області зокрема постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 , виконавче провадження № 52982657.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, повністю доведена належними та допустими доказами.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки, зокрема, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому обставини зазначені в ч. 2 ст. 33 КУпАП судом не враховуються.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднане одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення йому слід визначити в межах санкції ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП із застосуванням ст. 36 КУпАП.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних правопорушень повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, вказані правопорушення являються грубими порушеннями водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, приходжу до висновку, що за вчинене ОСОБА_1 необхідно призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП із застосуванням ст. 36 КУпАП, що буде достатнім для попередження вчинення ним подібних правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання щодо строків розстрочення штрафу, а тому в даному випадку слід застосовувати аналогію закону та керуватися нормами Кримінального кодексу України.

Враховуючи скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 , так як з його заробітної плати на теперішній час здійснюються відрахування як на щомісячні аліменти на утримання дитини, так і в рахунок погашення заборгованості по аліментах, з метою реальної реалізації його зобов`язань по сплаті аліментів та забезпечення інтересів неповнолітньої дитини на отримання визначених рішенням суду аліментів, беручи до уваги, що сума штрафу є значною та його сплата одноразово в повному обсязі, погіршить становище дитини, на користь якої стягуються аліменти, вважаю за необхідне розстрочити виплату штрафу терміном на 1 /один/ рік із розрахунку по 1416 грн 67 коп щомісячно.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 454,00 грн, як з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 266, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287, 289, 301, 304 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

- за ч. 3 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

На підставі ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 визначити остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату призначеного штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн 00 коп терміном на 1 (один) рік, зобов`язавши його сплачувати по 1416 (одній тисячі чотириста шістнадцять) грн 67 коп щомісячно, до 30 числа кожного місяця, до повного погашення заборгованості.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя О.С. Кириченко