Справа № 703/3987/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , фізична особа підприємець,

до відповідальності за ст.44-3 КУпАП,

установив:

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 22.11.2021 серії АПР18 №515673, магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в Сміла по АДРЕСА_2 , близько 10 год. 15 хв. 22 листопада 2020 року, власником якого є ОСОБА_1 , був відчинений в період введеного карантину вихідного дня, чим власником порушено п.п.4 п.15 постанови КМУ № 1110 від 11 листопада 2020 року.

У судове засідання, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася. Надала суду заяву в якій просила провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Вказала, що торгівельну діяльність не здійснювала, лише проводила прибирання в магазині.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з ч.1ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП чинної на момент вчинення правопорушення, яка передбачала відповідальність у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ч.15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р. "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з наступними змінами від 11 листопада 2020 року, додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється, зокрема, приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами.

З оглянутого в судовому засіданні диску, приєднаного до матеріалів адміністративної справи, вбачається, що працівники поліції дійсно здійснювали перевірку режиму дотримання суб`єктами господарювання карантину вихідного дня та були присутні в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », однак, покупці у вказаному приміщенні були відсутні. Крім того, з приводу відкриття магазину власник пояснила, що здійснює в приміщенні прибирання та вказала на принесені нею засоби для його здійснення.

Доказів на предмет здійснення власником магазину саме приймання відвідувачів, про що зазначено в Постанові КМУ №1100 від 11.11.2020, матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Елементами верховенства права є, в тому числі, і презумпція невинуватості.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП суддя

постановив:

Закрити провадження у справі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: І. Я. Биченко