Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2869/21 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА
05 серпня 2021 року м. Житомир
Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., в залі суду в м. Житомирі за участю: особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 09 червня 2021 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП.
в с т а н о в и в :
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.
Згідно постанови суду, 21.03.2021 року о 04 год 39 хв у м. Житомирі, вул. Вітрука, 19 ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, невнятна мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 09 червня 2021 року скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.1ст.130, ст.251, ст.252, ч.1 ст.256, ч.3 ст.266 КУпАП та п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, порушено норми Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Послався на те, що в матеріалах справи, знаходиться рапорт працівника поліції ОСОБА_2 в якому зазначено, що його було зупинено за порушення ПДР, але протокол за так зване порушення не було складено, що і підтверджує те, що з його боку ніяких порушень ПДР не вчинялось, а зупинка, незаконний огляд автомобіля працівниками поліції була завчасно прогнозована для складання протоколу саме по ст.130 КУпАП, з метою покращення своїх службових показників.
Вказав, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачено різні, окремі, самостійні склади правопорушення як за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, так і за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак матеріали справи не містять доказів вчинення ним жодного із складів правопорушення, передбаченого цією статтею.
Вказує, в своїх поясненнях наданих в суді першої інстанції вказував, що не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркологічного сп`яніння, але після повідомлення працівником поліції, що автомобіль буде затриманий до ранку поки не буде висновку експерта змусили його підписати відмову від проходження медичного огляду так як він дійсно поспішав до аеропорту «Бориспіль».
Зазначенні факти проходили в присутності свідків яких за його клопотанням суд не викликав, а ті вилики які є в матеріалах справи щодо ОСОБА_3 є формальні так як останній жодного разу не з`явився на засідання, а свідок ОСОБА_4 , згідно причини не вручення зазначеного на конверті, відсутній за адресою, що ставить питання про існування такого свідка взагалі. Зазначенні свідки на засідання до суду не з`явились. В судовому засіданні заявив клопотання про повторний виклик до суду свідків з повідомленням належним чином, але судом було відмовлено в цьому.
Вказує, що, суд першої інстанції припустився грубих порушень ч.1 ст.130 КУпАП, неправильно її застосував, оскільки за змістом складеного відносно нього протоколу і доданих ним пояснень, суть його порушення зводиться, на переконання працівника поліції, до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Більше того, протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП у виді саме «керування ТС у стані наркотичного сп`яніння» не складався, а у протоколі, що надійшов до суду, і яким керувався районний суд, зафіксовано наявне на переконання працівника поліції порушення у виді відмови від проходження огляду у медичному закладі, а не керування у стані сп`яніння, як обґрунтовано вважав суд, та належних доказів чому у справі немає.
Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити з викладених в ній мотивів.
ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду призначене на 05.08.2021р. не з`явився. Про розгляд справи на вказану дату ОСОБА_1 повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою наявною в матеріалах справи.
За таких обставин апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.
Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали та докази, наявні в адміністративній справі, зміст постанови суду першої інстанції відповідно до вимог ст.294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи апелянта щодо не перевірки судом першої інстанції його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння перебуваючи за кермом автомобіля, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду в суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не спростовують висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи апеляційної скарги стосовно неналежної оцінки та не врахування судом першої інстанції усіх зібраних у справі доказів є неспроможними та спростовуються матеріалами справи.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності у скоєнні вказаного правопорушення.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №530899 від 21.03.2021, ОСОБА_1 21.03.2021 року о 04 год 39 хв у м. Житомирі, вул. Вітрука, 19 керував автомобілем Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, невнятна мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказаний протокол складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол командиром взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП лейтенантом поліції Лось В.В., складений у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та особи, відносно якої складено цей протокол, та містить їх підписи. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколі, будь хто з вказаних осіб не зазначив (а.с.1).
Зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, та засвідчили, що поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, як за допомогою приладу «Драгер», так і у найближчому медичному закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, на що останній відмовився (а.с.4,5).
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду(а.с.2).
Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відмовився від проходження вказаного огляду(а.с.6).
Вказані обставини підтверджуються також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який наявний в матеріалах справи, з якого вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 та в подальшому у присутності двох свідків пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, як за допомогою приладу «Драгер», так і у найближчому медичному закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився(а.с.8).
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на виявлення стану алкогольного сп`яніння також підтверджується рапортом командира взводу №2 роти №3 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенантом поліції Лось В.В. від 21.03.2021 року, згідно якого під час несення служби з 20 год 00 хв 20.03.2021р. по 08 год 00 хв 21.03.2021р. в екіпажі №151, за порушення п. 2.9в ПДР України, в м. Житомирі, по вул. Вітрука, 16 зупинено транспортний засіб Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час перевірки документів та спілкуванні з водієм, в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. В установленому законом порядку ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, в присутності двох свідків, на що останній відмовився. З положеннями ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП водія ознайомлено, винесено постанову за ч.6 ст.121 КУпАП, складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд 1-ї інстанції, дослідивши обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку, що дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідають вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, а тому апеляційний суд визнає доводи апелянта в цій частині безпідставними та такими що спростовуються матеріалами справи.
Посилання апелянта на те, що пояснення вказаних свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони не були допитані у судовому засіданні, є неспроможними та суперечать вимогам ст.251 КУпАП. Суд першої інстанції, вжив всі можливі заходи для їх повідомлення, однак із незалежних від нього причин свідки не з`явилися до суду. Разом з тим, суд дослідивши письмові пояснення вказаних свідків та інші докази, наявні в матеріалах справи у їх сукупності, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості відповідно до вимог ст.252 КУпАП, та дійшов до висновку, що пояснення свідків є належними та допустимими доказами, які узгоджуються з іншим доказами у справі та доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.
Крім того апеляційний суд зауважує також на тому, що відповідно до положень ч.2 ст. 266 КУпАП в редакції ЗУ від 16.02.2021 № 1231-IX, чинної з 17.03.2021, тобто на час вчинення правопорушення огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Таким чином залучення свідків в даному випадку, враховуючи, що події за участю ОСОБА_1 фіксувалися за допомогою засобу відеозапису, не було обов`язковим, і тому їх письмові пояснення також не обов`язково було долучати у якості доказів до протоколу і в подальшому перевіряти в ході судового розгляду справи.
Посилання апелянта на те, що він не відмовлявся від проходженні огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі є безпідставні та такими, що спростовуються матеріалами справи, а саме наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», так і в найближчому медичному закладі.
Доводи апелянта щодо недоведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, встановлених у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд визнає неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.
Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 09 червня 2021 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: