ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/9/21 Головуючий в 1-й інст. Сакоян Д.І.
Єдиний унікальний №317/2838/20 Доповідач в 2-й інст. Рассуждай В.Я.
Категорія ч. 7 ст. 121 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Скалецького В.А., за апеляційною скаргою захисника-адвоката Молчанової А.В. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 24.09.2020 року о 16 год. 12 хв., на 475 км автомобільної дороги Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, в Запорізькому районі Запорізької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом TESLA MODEL XP90D, н.з. НОМЕР_1 , у якого передній номерний знак знаходився в неустановленому місці, а саме під лобовим склом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Згідно наданих відділом адміністративної практики УПП в Запорізькій області відомостей, у ОСОБА_1 зафіксовано повторність за ст. 121 КУпАП, оскільки він 05.04.2020 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Молчанова А.В. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що конструкцією автомобіля ОСОБА_1 не передбачено розміщення переднього номерного знаку, будь-які відповідні кріплення на передньому бампері або в іншій передній частині автомобіля відсутні. Жодним нормативно-правим актом не визначено, де саме повинен бути закріплений передній номерний знак у разі, якщо конструкцією автомобіля не передбачено його розміщення. Окрім того, ані працівники поліції, ані суд першої інстанції не зазначають, у якому конкретному місці ОСОБА_1 повинен був розмістити номерний знак. Така юридична невизначеність національного законодавства не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 встановив державний номерний знак під лобовим склом автомобіля таким чином, щоб це не перешкоджало його визначенню іншими особами, символи номерного знаку були добре помітні з відстані щонайменше 20 м, тобто ОСОБА_1 було належним чином виконано вимоги, визначені підпунктом В п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Поліцейським в протоколі не зазначено назву органу та територіального підрозділу, до якого він відноситься, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП. В матеріалах справи відсутні відомості про вручення або направлення протоколу ОСОБА_1 , що свідчить про порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, ненаданні ОСОБА_1 можливості реалізації його права на захист, яке передбачено ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.9.в ПДР. Однак, правила дорожнього руху такого пункту не містять, можна лише припустити, що працівник поліції мав на увазі підпункт В п.2.9 Правил дорожнього руху.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні захисника-адвоката Скалецького В.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Суддею виконані вимоги ст.ст. 280, 283 КУпАП України, повно і всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Так, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №360407 від 24 березня 2021 року (а.с.1), яким встановлено, що ОСОБА_1 24 вересня 2020 року на 475 км автомобільної дороги Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя в Запорізькому районі Запорізької області керував транспортним засобом «TESLA MODEL XP90D», н.з. НОМЕР_1 , у якого передній номерний знак знаходився в неустановленому місці, а саме під лобовим склом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«в» п.2.9 Правил дорожнього руху.

рапортом працівника поліції (а.с.4), з якого вбачається, що 24 вересня 2020 року о 16 годині 12 хвилин зупинено транспортний засіб «TESLA MODEL XP90D», н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 через те, що номерний знак на транспортному засобі знаходився в невстановленому місці, а саме під лобовим склом.

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серію ДП18 №651121 від 5 квітня 2020 року (а.с.5), якою встановлено, що гр. ОСОБА_1 протягом 2020 року вже притягався за аналогічне правопорушення.

оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.7), який містить відеозапис правопорушення гр. ОСОБА_1 та яким підтверджується інкриміновані обставини про те, що водій керував транспортним засобом, у якого передній номерний знак знаходився в неустановленому місці, а саме під лобовим склом. Крім того, з відеозапису вбачається, що працівник поліції в повному обсязі дотримався вимог оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази, суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху і вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не було порушено Правила дорожнього руху України, оскільки закріплення переднього номерного знаку на його транспортному засобі неможливе через відсутність для цього, спеціального встановленого заводом виробником, місця на передньому бампері судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

У відповідності до п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Крім того, умовами п. 4.1 - 4.3 «ДСТУ 3650:2019 Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови» передбачено, що кількість знаків на транспортних засобах має бути: на автомобілях - два знаки; на тракторах, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо -будівельних і меліоративних машинах, сільськогосподарській техніці та інших механізмах - один знак; на мотоциклах, моторолерах, мотоколясках, квадроциклах, трициклах, прирівняних до них транспортних засобах, мопедах, причепах, напівпричепах - один знак; на великотоннажних транспортних засобах та інших технологічних транспортних засобах - один знак.

Відповідно до «ДСТУ 4278:2019 Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування» визначено, що кількість знаків на транспортних засобах має бути на автомобілях у кількості двох знаків.

Згідного ДСТУ 4278:2004 «Знаки номерні транспортних засобів» знаки на легкових автомобілях встановлюється по осі симетрії автомобіля.

Таким чином, аналізуючи викладені вимоги, суд апеляційної інстанції вважає, що встановлення номерного знаку спереду і ззаду по одній осі симетрії легкового транспортного засобу є імперативною вимогою та такою, що не передбачає будь-яких виключень в цих правилах. За порушення вказаних вимог передбачена адміністративна відповідальність.

Окрім того, наведені правила передбачають імперативну вимогу для водіїв - встановлення номерного знаку на автомобілі, а не поміщення його у салоні автомобіля, як було зроблено на автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , передній знак фактично був не встановлений на автомобілі, а покладений біля лобового скла автомобіля, що є порушенням вимог п. 2.9 «в» ПДР України.

Твердження сторони щодо порушенням працівником вимог складання матеріалу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки уповноважена особа діяла в межах закону.

Доводи апеляції про порушення працівником поліції приписів ст. 256 КУпАП, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 є також безпідставними.

Навпаки, суд апеляційної інстанції вважає, що працівник поліції діяв у межах визначених повноважень та приписів КУпАП.

Крім того, ні ОСОБА_1 , а ні захисником не було оскаржено дії співробітників поліції в установлено порядку, що підтверджується відсутністю вмотивованого судового чи адміністративного рішення.

Таким чином, перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву. В апеляційній скарзі не наведено фактів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Отже, вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 7 ст. 121 КУпАП, суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст. ст. 33 - 35, 38, ч.7 ст.121 КУпАП, урахувавши характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставини, вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить двісті п`ятдесят п`ять гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КУпАП, буде сприяти запобіганню вчинення ним нових правопорушень і розумінням на психологічному рівні, рівня тяжкості скоєного протиправного діяння.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Молчанової А.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2020 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Рассуждай В.Я.

Дата документу Справа № 317/2838/20