Справа №938/192/21
Провадження № 3/938/108/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М. з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП),

якому роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-

В С Т АН О В И В:

18.03.2021 року близько 11.30 год. в селі Білоберізка Верховинського району за місцем проживання ОСОБА_2 , вчинив домашнє психологічне насильство в сім`ї відносно дочки ОСОБА_3 , а саме ображав нецензурними словами, кричав та принижував часть та гідність, словесно погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 , пояснив, що 18.03.2021 року близько 11.30 год. він дійсно прийшов додому в нетверезому стані, після чого в нього з його донькою виникла сварка, під час якої словесно прогрожував їй фізичною розправою.Просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_3 , у судове засідання не зявилась, однак, подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі (а.с.5).

Суд вважає, що винність ОСОБА_2 , у вчиненому, окрім визнання ним вини, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 20.03.2021 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , повідомленням від 18.03.2021 року о 11:41 год. зі служби 102 про виклик працівників поліції за викликом потерпілої, які містяться в матеріалах провадження та досліджені в судовому засіданні, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №375295 від 22.03.2021 року (а.с. 1), 18.03.2021 року близько 11.30 год. в селі Білоберізка Верховинського району за місцем проживання ОСОБА_2 вчинив домашнє психологічне насильство в сім`ї відносно дочки ОСОБА_3 , а саме ображав нецензурними словами, кричав та принижував часть та гідність, словесно погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

У протоколі вказана потерпіла ОСОБА_3 , із зазначенням її анкетних даних. Також зазначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення додано матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказаний протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний без будь-яких зауважень щодо його змісту особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , якому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про

При цьому, ОСОБА_2 , виклав власноручно пояснення: «з протоколом згідний» (а.с.1).

Вина ОСОБА_2 ,у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена також такими матеріалами справи, які досліджені в суді, а саме:

- терміновим заборонним приписом відносно кривдника ОСОБА_2 , (а.с.2), з якого вбачається, що у зв`язку зі скоєнням ним 18.03.2021 року домашнього насильства відносно доньки ОСОБА_3 , йому заборонено в будь-який час контактувати з постраждалою особою строком на 3 доби з 18:00 год. 20.03.2021 року по 18:00 год. 23.03.2021 року.

- рапорт старшого інспектора чергового Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Мартищука Я. (а.с.3), відповідно до якого 18.03.2021 року о 11;41 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , батько ОСОБА_2 , погрожує фізичною розправою дочці.

- заявою ОСОБА_3 (а.с.4), в якій вона просить притягнути свого батька ОСОБА_2 , до відповідальності, який 18.03.2021 року вчиняв відносно неї насильство психологічного характеру.

- заявою ОСОБА_3 (а.с.5), в якій вона просить розглядати даний адміністративний матеріал без її участі.

- поясненням ОСОБА_4 (а.с.6), в якій зазначається, що 18.03.2021 року її батько ОСОБА_2 , прийшов додому в нетверезому стані та почав її ображати, погрожувати фізичною розправою.

- поясненням ОСОБА_5 (а.с.7), в якому зазначається, що 18.03.2021 року близько 11:30 год. він дійсно прийшов додому в нетверезому стані, після чого в нього з його донькою виникла сварка, в результаті якої ображав її нецензурними словами, кричав та принижував, словесно погрожував фізичною розправою.

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 20.03.2021 року (а.с.8-9), відповідно до якого рівень небезпеки : низький.

Також в матеріалах справи міститься:

- світлокопія закордонного паспорта ОСОБА_2 (а.с.10), відповідно до якого він ІНФОРМАЦІЯ_1

- світлокопія карти платників податків ОСОБА_2 (а.с.11), ІПН - НОМЕР_1

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка чинила насильство в сім`ї.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В силу ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» поширюєть на дітей..

Під психологічним насильством в сім`ї слід розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 , правильно квалiфiковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєїдоньки ОСОБА_3 , яке виразилось у нецензурній лайці, словесних образах, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

З урахуванням викладеного суд вважає, що на ОСОБА_2 , слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особі, в межах санкції ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Санкція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення шляхом накладення штрафу в розмірі від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

При таких обставинах, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, визнання ним вини, щире каяття суддя вважає, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_2 , слід стягнути судовій збір у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Чекан Н.М.