Провадження № 3/760/7893/21
П О С Т А Н О В А
23.07.2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України та ліцензування Служби безпеки України, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: військова частина НОМЕР_1 , посада: старший офіцер кібернетичної безпеки телекомунікаційних систем в ІТС,
за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, -
До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення №17/1/3-3211нт від 16.07.2021 року відносно ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
Зі змісту протоколу слідує, що старший офіцер кібернетичної безпеки телекомунікаційних систем в ITC в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 17 лютого 2019 року під час службового відрядження через пункт пропуску «Бориспіль-D» перетинав державний кордон з Німеччиною. При цьому, ОСОБА_2 , відповідно до розпорядження ЦУ СБ України від 11.08.2017 №219д має допуск до державної таємниці за формою З та згідно з наказом командира в/ч НОМЕР_1 №154 від 21.07.2017 має доступ до інформації з грифом секретності «таємно». Зокрема, як слідує зі змісту протоколу, ОСОБА_2 , перед виїздом за кордон інструктаж з питань охорони державної таємниці напередодні виїзду та після повернення в Україну з метою з 'ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією у режимно-секретному органі, не проходив. Таким чином, ОСОБА_2 , будучи секретоносієм та всупереч взятих на себе обов`язків щодо збереження режиму секретності порушив статтю 28 Закону України «Про державну таємницю» та пункти 116, 697, 698 "Порядку організації ти забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939, а саме: відомості про виїзд до іноземної держави громадян, яким надано допуск до державної таємниці, у приватних справах та у службові відрядження реєструються РСО в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці. З працівниками підприємств, установ, організацій після їх повернення із закордонних службових відряджень або приватних поїздок до іноземних держав начальники РСО проводять співбесіди з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією.
У судовому засіданні, ОСОБА_1 свою провину вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 17.02.2019 року перетинав кордон України із Німеччиною у службових цілях та не пройшов відповідного інструктажу, оскільки забув про те, що є така необхідність.
Представник Служби безпеки України - Божок С.М. суду пояснив, що адміністративне правопорушення з було вчинене ОСОБА_1 у лютому 2019 року, було виявлено уповноваженими особами у червні 2021 року.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та представника СБ України Божка С.М., суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, судом досліджено правопорушення №17/1/3-3211нт від 16.07.2021 року відносно ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, зі змісту якого слідує, що старший офіцер кібернетичної безпеки телекомунікаційних систем в ITC в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 17 лютого 2019 року під час службового відрядження через пункт пропуску «Бориспіль-D» перетинав державний кордон з Німеччиною. При цьому, ОСОБА_2 , відповідно до розпорядження ЦУ СБ України від 11.08.2017 №219д має допуск до державної таємниці за формою З та згідно з наказом командира в/ч НОМЕР_1 №154 від 21.07.2017 має доступ до інформації з грифом секретності «таємно». Зокрема, як слідує зі змісту протоколу, ОСОБА_2 , перед виїздом за кордон інструктаж з питань охорони державної таємниці напередодні виїзду та після повернення в Україну з метою з 'ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією у режимно-секретному органі, не проходив. Таким чином, ОСОБА_2 , будучи секретоносієм та всупереч взятих на себе обов`язків щодо збереження режиму секретності порушив статтю 28 Закону України «Про державну таємницю» та пункти 116, 697, 698 "Порядку організації ти забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939, а саме: відомості про виїзд до іноземної держави громадян, яким надано допуск до державної таємниці, у приватних справах та у службові відрядження реєструються РСО в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці. З працівниками підприємств, установ, організацій після їх повернення із закордонних службових відряджень або приватних поїздок до іноземних держав начальники РСО проводять співбесіди з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією /а. с. 1-3/.
Згідно з письмовими поясненням ОСОБА_1 слідує, що він під час виїзду за кордон у службове відрядження не пройшов інструктаж в службі охорони державної таємниці, свою провину визнає /а. с. 5/.
У відповідності до службової характеристики ОСОБА_1 слідує, що він займає посаду старшого офіцера відділу кібернетичної безпеки телекомунікаційних систем центру кібернетичної безпеки ІТС військової частини НОМЕР_1 , та за час проходження військової служби зарекомендував себе з позитивної сторони /а. с. 7/.
В матеріалах справи також міститься копія допуску ОСОБА_1 за формою 3 до інформації із ступенем секретності «Таємно», «Цілком таємно» /а. с. 18/.
Зі змісту довідки Державної прикордонної служби від 21.05.2021 року за № 17/1/3-2226нт слідує, що ОСОБА_1 17.02.2019 року здійснював виїзд за кордон до Німеччини, м. Мюнхен, звідки повернувся 22.02.2019 р. /а. с. 36/.
Непроходження ОСОБА_1 інструктажу перед виїздом за кордон підтверджується Журналом обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці військової частини НОМЕР_1 /а. с. 20-35/.
Пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; не брати участі в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом; не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України; виконувати вимоги режиму секретності; повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України; додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.
Згідно з пунктами 116, 697, 698 «Порядку організації ти забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939, слідує, що відомості про виїзд до іноземної держави громадян, яким надано допуск до державної таємниці, у приватних справах та у службові відрядження реєструються РСО в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці. З працівниками підприємств, установ, організацій після їх повернення із закордонних службових відряджень або приватних поїздок до іноземних держав начальники РСО проводять співбесіди з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією.
Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, та досліджених судом доказів, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
Санкція п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП передбачає накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
Враховуючи те, що адміністративне правопорушення було скоєно 17.02.2019 року, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення №17/1/3-3211нт від 16.07.2021 р., то на момент розгляду справи в суді, строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчився.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 33, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 163-1 ч. 1, 251 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір», -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, - закрити.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: К. С. Застрожнікова