ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1221/21
провадження № 3/753/1164/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2021 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Курічової В.М., за участю секретаря судового засідання Акопян Л.Г, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 26.12.2020 серії ДПР18 107526 водій ОСОБА_1 26.12.2020 приблизно о 13 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Здолбунівська, 7Г керував автомобілем «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , яка належить ТОВ «УЛФ Фінсис» з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, сповільненість мови та ходи та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 для розгляду справи до суду повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Підстав для відкладення розгляду справи суд не вбачає, тому суд розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 268 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, серед інших, визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Перевіряючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , суд враховує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 № 720-IХ внесені зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, зокрема, повернуто колишню редакцію ст. 130 КУпАП (п. 117 Закону України № 720-IХ).

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч. 2 ст. 130 КупАП за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

За ч. 3 ст. 130 КУпАП за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 , який вже протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на вимогу поліцейського в присутності двох свідків відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, тому у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає адміністративній відповідальності.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 1-3 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що ці правопорушення відповідно до мети та тяжкості наслідків можуть розцінюватись як кримінальне.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, під час розгляду справи, вирішенні питання про правильність кваліфікації, наявності вини та надання оцінки доказам, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, зокрема, і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Тому, оцінюючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП, яка попередньо інкримінована ОСОБА_1 відповідно до протокола про адміністративне правопорушення, суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП. Наявна в матеріалах справи постанова лише підтверджує, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.3 ст. 130 КУпАП на ч.2 ст. 130 КУпАП.

З огляду на досліджені судом письмові докази, встановлено, що підтверджено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 26.12.2020 серії ДПР18 107526 в якому зазначено обставини вчинення цього правопорушення ОСОБА_1 та зобов`язання ОСОБА_1 не керувати автомобілем.

- письмовими пояснення свідків від 26.12.2020, в яких зафіксовано, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- розпискою від 27.12.2020 ОСОБА_2 про зобов`язання доставити автомобіль для подальшої стоянки.

- постановою від 27.12.2020 серії ДП 18 № 737393 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП.

- постановою суду від 24.06.2020 справа № 759/9840/20, яка набрала законної сили, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування автомобілем в стані наркотичного сп`яніння.

Враховуючи характер правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, яка повністю доведена у судовому засіданні, майновий стан, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454,00 грн який підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись нормами ст. 8, 33, 38, 40-1, ст. 130, 251, 252, 268, 283-285 КУпАП, п.1 ч.1 ст. 284, п.5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, стягнувши з нього 20 400 грн на користь держави.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 грн.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі оскарження - після залишення скарги без задоволення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя В.М. Курічова