Провадження №: 3/752/7265/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні суду у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відГолосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП
відносно ОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1 місце реєстрації - АДРЕСА_2
за участюзахисника Мостовенка Ю.В.

ВСТАНОВИВ:

24.10.2021 Голосіївським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 352698 (надалі по тексту - протокол від 24.10.2021), в якому зазначено, що 24.10.2021 за адресою: м. Київ, вул. М. Максимовича, 2, ОСОБА_1 , допустив роботу закладу "Портер Паб" після 22:00 год, чим порушив правила карантину, а саме: п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020. Такі дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

До вказаного протоколу приєднано рапорт тимчасово виконуючого обов`язки начальника СЮП Голосіївського Управління поліції Головного управління поліції Національної поліції у місті Києві Санченко О. та копія рапорту інспектора ВП Голосіївського Управління поліції Головного управління Національної поліції Чигрина С.

У судове засідання для розгляду справи по суті з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Мостовенко Ю.В., який клопотав перед судом про закриття провадження у справі з мотивів недоведеності події та складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи своє клопотання захисник зазначив, що як вбачається з матеріалів справи, єдиним доказом на який посилаються працівники поліції як на підтвердження вчинення правопорушення є протокол серії АПР 18 № 352698 від 24.10.2020, у якому є відсилка до постанови КМУ № 641 від 22.07.2020. Проте на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ця постанова Уряду не передбачала заборону здійснення діяльності закладам громадського харчування. Також захисник зазначив, що ні протокол, ні рапорт не містять посилання на те, що заклад здійснював діяльність із забезпечення дозвілля та прийомом відвідувачів, адже заклад здійснював лише доставку та самовивіз.

Також захисником зазначено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, адже не наділений організаційно-розпорядчими чи адміністративно господарськими функціями, а у протоколі про адміністративне правопорушення не відображено суті адміністративного правопорушення, не міститься посилання на норму нормативно-правового акту, яка була порушена.

ОСОБА_1 08.07.2021 та 30.07.20021 до суду не прибув. Захисник клопотав про розгляд справи за його відсутності, посилаючись на неможливість явку ОСОБА_1 з об`єктивних причин.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

Враховуючи подані пояснення та відповідно до приписів ст. 268 КУпАП розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів, достатніх для вирішення справи.

Уважно дослідивши наявні матеріали, заслухавши пояснення захисника, суд (суддя) не вбачає складу адміністративного правопорушення, адже вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування "поза розумним сумнівом", виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 44-3 у редакції, станом на 24.10.2020, установлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Такі дії тягнуть за собою відповідальність у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу своєї правової природи та юридичної конструкції ст. 44-3 КУпАП є банкетною нормою, а тому для з`ясування обставин адміністративного правопорушення за нею важливим є дослідження та правовий аналіз нормативного акта, до якого відсилає суть правопорушення і який має бути зазначений у протоколі, яким подію було задокументовано.

Склавши протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , співробітник територіального орану поліції, який діяв в межах компетенції та наявних повноважень, передбачав, що ОСОБА_1 порушив вимоги, визначені Урядом, а саме: п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Так у п. 3 зазначеного нормативного акту (в редакції, чинній станом на 24.10.2020) вказувалося наступне: рівень епідемічної небезпеки встановлюється за результатом оцінки епідемічних показників та визначається рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке розміщується на офіційному інформаційному порталі Кабінету Міністрів України (за посиланням http://covid19.gov.ua).

У ході розгляду справи суду (судді) не видалося за можливе установити як пов`язані обставини, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення від 24.10.2021 з дією п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Зазначене вище унеможливлює установлення події та складу адміністративного правопорушення згідно з матеріалами, які надійшли до суду.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Поряд з викладеними, суд (суддя) вважає слушними посилання захисника Кучерова С.Ю. на те, що його підзахисний не суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, адже матеріали, які надійшли до суду, не дають можливості з`ясувати хто саме і на якій підставі здійснював господарську діяльність у закладі під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". До протоколу не приєднано документів на будь-якого господарюючого суб`єкта, який проводив господарську діяльність з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо).

Крім того протокол не містить обґрунтування складення його саме відносно працівника ОСОБА_1 , з огляду на те, що перевірка на предмет дотримання відповідних карантинних заходів проводилась у ресторані "Портер Паб", жодних документів, які б дозволяли встановити взаємозв`язок між ОСОБА_1 та цим закладом до протоколу не долучено.

У ході судового засідання не видалось за можливо встановити, що ОСОБА_1 є а ні найманим працівником (офіційно працевлаштованим), а ні суб`єктом господарювання (посадовою особою), а тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП (в редакції, станом на 24.10.2020) ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Таким чином, у цій ситуації, на переконання суду (судді), в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушила чинні станом на 24.10.2020 правила щодо карантину людей.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та його оформлення закріплені у ст. 256 КУпАП, де вказано, що у ньому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; відомості про заподіяння матеріальної шкоди (у разі її наявності).

Протокол про адміністративне правопорушення від 24.10.2020 та додані до нього матеріали не містять усіх необхідних відомостей, які б підтверджували склад адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення від 24.10.2020 не відповідає вимогам, вміщеним у ст. 256 КУпАП, зокрема вимозі про необхідність вміщення у ньому пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, у протоколі у графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності" міститься напис: "не згоден, заклад не працює на приймання громадян, лише на доставку та самовивіз ".

Отже, протокол про адміністративне правопорушення від 24.10.2020 не може бути визнаний належним доказом у цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки не відповідає установленим вимогам за ст. 256 КУпАП та своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у судді. Таких доказів подано не було.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки в ході розгляду справи не вдалося установити наявність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, питання закриття провадження у справі в порядку п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не вирішується.

Керуючись ст. 9, 23, 44-3, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко