Справа № 333/5159/21
Провадження № 3/333/2050/21
П О С Т А Н О В А
Іменем України
03 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик Вікторія Борисівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який проходить службу в 1 ПБ в/ч НОМЕР_1 , на посаді стрільця-санітара, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ч. 15 ст. 172 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
29.07.2021 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за ч. 15 ст. 172 КУпАП.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу системи Д-3 справу розподілено та передано в провадження судді Кулик В.Б.
Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення серії НГ № 003067 від 28.07.2021 року, 16.07.2021 року ОСОБА_1 , під час несення служби з охорони громадського порядку у м. Запоріжжі, вступив в позаслужбові розмови з правопорушниками та вживав разом з ними пляшку 0,5 л. слабоалкогольного напою «Гараж», чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 15 ст. 172 КУпАП.
У ході розгляду адміністративної справи в суді ОСОБА_1 , після роз`яснення йому головуючим прав, передбачених ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, провину визнав частково, пояснив, що він разом з іншими солдатами патрулювали по місту, побачили, як дівчата розпивали спиртні напої в громадському місці, підійшли та зробили їм зауваження. Дівчата кинули пляшки з пивом, вони їх почали підіймати та кидати до урни, в цей момент хтось з дівчат їх зняли на мобільний телефон і виклали у мережу інтернет.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до наступного висновку.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 року № 475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Тобто, у протоколі повинно бути відображено такі складові: фактичні обставини, формулювання порушення та правову кваліфікацію.
При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення серії НГ № 003067 від 28.07.2021 року, ОСОБА_1 кваліфікується правопорушення саме за ч. 15 ст. 172 КУпАП.
Диспозиція статті 172 КУпАП «порушення правил застосування засобів вимірювальної техніки, які використовуються у сфері законодавчо регульованої метрології», за що санкція статті передбачає на вину особу накладення штрафу на посадових осіб підприємств та організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб підприємців від трьох до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Однак, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ст. 172-15 КУпАП «недбале ставлення до військової служби».
Тобто, підставою притягнення суб`єкта правопорушення ОСОБА_1 до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення саме за ст. 172-15 КупАП, про що свідчать також додані до протоколу матеріали (письмові пояснення ОСОБА_2 від 23.07.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_3 від 23.07.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 23.07.2021 року, службова характеристика на ОСОБА_1 (дата не зазначена), військовий квиток ОСОБА_1 , витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України № 2 від 04.01.2021 року, наказ командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України № 565 від 26.07.2021 року, висновок службового розслідування за фактом неякісного несення служби з охорони громадського порядку військовослужбовця 1 патрульного батальйону від 26.07.2021 року, складеного начальником та т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України, наказ командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України № 623 від 26.08.2020 року)
Разом з тим ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог ч. 15 ст. 172 КУпАП, якого не існує.
Отже, так як у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказана стаття певного нормативного акту (частина, пункт), зазначене незалежно від доданих до протоколу доказів тягне за собою закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Європейський Суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08,) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд немає права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права,Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, норми Конституції України є нормами прямої дії.
Згідно з ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст.283,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 15 ст. 172 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя Вікторія Борисівна Кулик