ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/154/21 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її захисника Середзінської Т.Ф. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 06 листопада 2020 року близько 22 год. 25 хв. керувючи транспортним засобом марки «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, по вул. Шумській, 5, не врахувала дорожньої обстановки і виїжджаючи з другорядної дороги на головну, допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Мazda 5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалася по головній дорозі, внаслідок чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 8.7. Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та її захисник адвокат Середзінська Т.Ф. вважають постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2020 року в частині накладеного адмінстративного стягнення необґрунтованою, оскільки суд безпідставно застосував найбільш суворий вид адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Звертають увагу, що вона не заперечувала свою вину у вчиненні правопорушення і потерпіла ОСОБА_2 не має до неї жодних претензій матеріального та морального характеру, а заподіяна шкода відшкодована в повному обсязі в сумі 110 000 грн.

Посилаються на те, що суд не врахував щире каяття ОСОБА_1 , перебування на її утриманні батьків похилого віку, які мають складні захворювання та проживають в селі Зубів, Теребовлянського району Тернопільської області, що передбачає необхідність їх щоденного відвідування для догляду та лікування.

Також зазначає про важкий стан здоров`я чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується випискою з лікарні від 24.02.2021 року.

Просить постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.12.2020 року скасувати та прийняти нову постанову, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Одночасно ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, а копію постанови суду отримала 23.02.2021 року про що свідчить її розписка в матеріалах справи.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просить змінити постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2020 року в частині накладення адміністративного стягнення та застосувати адмінстягнення у виді штрафу; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , як особа, щодо якої розглядалося питання про притягнення до адміністративної відповідальності, не була присутня під час розгляду справи судом першої інстанції. Докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду судом матеріалів про адміністративне правопорушення в матеріалах справи відсутні. Судом апеляційної інстанції встановлено, що постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2020 року ОСОБА_1 отримала 23.02.2021 року, після чого 04 березня 2021 року подала апеляційну скаргу.

За таких обстаин вважаю, що ОСОБА_1 та її захиснику адвокату Середзінській Т.Ф. відповідно до ст.289 КУпАП, слід поновити строк апеляційного оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.124 КУпАП, належним чином не дотримався.

Надавши належну правову оцінку обставинам справи та правильно кваліфікувавши дії особи, що притягується до адмінвідповідальності, місцевий суд не дотримався положень КУпАП, обираючи правопорушнику адміністративне стягнення.

Санкція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та наявність обставин, що пом`якшують відповідальність визнання вини.

При цьому, з урахуванням наведених вище обставин, за наявності в санкції ст.124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією статті, за якою апелянт притягувався до адміністративної відповідальності.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника адміністративного стягнення вважаю безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, внаслідок неповноти судового розгляду, суд не врахував належним чином, особу порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася; повністю визнала свою вину і щиро розкаялася; повністю відшкодувала потерпілій матеріальні збитки, заподіяні внаслідок вчиненого правопорушення; має батьків похилого віку, які проживають в іншій місцевості і потребують її допомоги, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що постанову суду першої інстанції, в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, необхідно змінити та обрати їй стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її захисника адвоката Середзінської Т.Ф. задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення, змінити і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.