ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/146/21 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/797/21 Золотоверха О.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 18 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 17210 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

16 січня 2021 року командиром реактивного артилерійського дивізіону бригадної групи військової частини НОМЕР_1 , підполковником ОСОБА_2 складено протокол про військове адміністративне правопорушення № 1/реанд стосовно солдата ОСОБА_1 за частиною 2 статті 17210 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом, 15 січня 2021 року військовослужбовець військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_1 відмовилась від виконання законних вимог командира реактивного артилерійського дивізіону бригадної групи військової частини НОМЕР_1 постійно проживати за місцем розташування підрозділу, який розміщений в наметовому таборі за адресою: м. Чугуїв, с. Клугино-Башкирівка і без його дозволу не залишати місце розташування підрозділу, та о 1830 год. 15 січня 2021 року залишила місце розташування підрозділу, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 17210 КУпАП.
Постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 18 лютого 2021 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 17210 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене частиною 2 статті 17210 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 2 465 грн.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 18 лютого 2021 року скасувати, провадження в справі закрити.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 мотивує тим, що постанову винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи суддя не з`ясував чи законними були вимоги командира.
За обставинами події ОСОБА_1 зазначає, що 15 січня 2021 року вона не виконала вимоги командира реактивного артилерійського дивізіону бригадної групи військової частини НОМЕР_1 проживати в наметовому містечку, оскільки у військовій частині не має казарменого та житлового фонду, тому особливий склад розміщується в наметах, що опалюються дров`яними печами та о 1830 год., після закінчення робочого дня без дозволу командира пішла відпочивати додому в м. Чугуїв, де вона зареєстрована та проживає.
В призначене судове засідання 07 липня 2021 року ОСОБА_1 не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю у зв`язку з знаходженням у військовому навчальному центрі, військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 .
З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя виходив з того, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 17210 КУпАП, а саме відмова від виконання законних вимог командира (начальника), в умовах особливого періоду, чим вчинила військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 17210 КУпАП.
З зазначеними висновками судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до статті 9, розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Стаття 11 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлює загальні обов`язки військовослужбовців.
Відповідно до пункту 3 статті 11 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» на військовослужбовців покладається обов`язок беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини.
Згідно статті 16 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Статтею 28 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України.
Відповідно до статті 30 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.
Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Стаття 35 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлює, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.
Відповідно до статті 37 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.
Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.
Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він
неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про
це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.
Статтею 26 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до частини 4 статті 15 КУпАП встановлює, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Відповідальність за частиною 2 статті 17210 КУпАП настає у разі відмови від виконання законних вимог командира (начальника) в умовах особливого періоду.
Судовим розглядом встановлено, що 15 січня 2021 року військовослужбовець військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_1 відмовилась від виконання законних вимог командира реактивного артилерійського дивізіону бригадної групи військової частини НОМЕР_1 постійно проживати за місцем розташування підрозділу, який розміщений в наметовому таборі за адресою: м. Чугуїв, с. Клугино-Башкирівка і без його дозволу не залишати місце розташування підрозділу, та о 1830 год. 15 січня 2021 року залишила місце розташування підрозділу.
В своїх письмових поясненнях від 16 січня 2021 року солдат ОСОБА_1 зазначила, що відмовилась (не змогла) виконати наказ командира та 15 січня 2021 року о 1840 год. змушена була покинути місце розташування наметового містечка, у зв`язку з фізіологічними особливостями жіночого організму та відсутністю у неї засобів особистої гігієни.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 керувалась трудовим законодавством і 15 січня 2021 року о 1830 год. після закінчення робочого дня, без дозволу командира пішла відпочивати додому в м. Чугуїв, де вона зареєстрована та проживає не спростовують висновків судді про вчинення нею військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 17210 КУпАП, оскільки вимогами статті 30 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Доводи апеляційної скарги про те, що суддя не з`ясував чи законними були вимоги командира, апеляційний суд до уваги не приймає, враховуючи що в матеріали справи не місять даних про звернення солдата ОСОБА_1 з заявами чи скаргами до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку з підстав прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно неї командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення її прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на неї обов`язків відповідно до статей 110 - 112 розділу V вказаного статуту.
Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 18 лютого 2021 року та закриття провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу військового адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 15, 17210, 245, 251, 252, 278, 280, 283, 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 18 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського
апеляційного суду О.А. Кружиліна