Справа №755/8564/21 Головуючий в суді І інстанції - Омельян І.М.
Провадження №33/824/3193/2021 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Щетніцького Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення:

- за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

- за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно ст.36 КУпАП остаточно призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 28.03.2021 року о 18 год. 00 хв. він керуючи автомобілем марки «Mersedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Червоноткацька, 29, здавав заднім ходом та здійснив наїзд на маф (тимчасова споруда), що призвело до механічного пошкодження автомобіля з матеріальними збитками і порушення п.2.3 Б, п.10.9 ПДР України.

Крім того, 28.03.2021 року о 18 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mersedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Будівельників, 29, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він просив постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року скасувати. Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною.

Апелянт вказує, що в судовому засіданні суду першої інстанції своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що у день події він не був за кермом автомобіля «Mersedes Benz». 28 березня 2021 року він зі своїми товаришами їздили по запчастини на авторинок на його автомобілі, за кермом якого був його товариш ОСОБА_2 . Після того, як вони приїхали з ринку, ОСОБА_3 пішов додому відносити автозапчастини, його не було 30 хвилин, а він з друзями пив пиво в автомобілі. У цей момент приїхали працівники поліції та сказали, що до них надійшла оперативна інформація про те, що вказаним автомобілем було скоєно ДТП, а саме: був здійснений наїзд на МАФ.

Дані обставини повністю підтвердили допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які з незрозумілих причин не були прийняті судом до уваги.

З відеозапису дослідженого судом першої інстанції вбачається, що коли приїхали працівники поліції за кермом автомобіля нікого не було та всі присутні повідомляли про те, що ОСОБА_1 не керував даним транспортним засобом, однак з незрозумілих причин суд також невірно це трактував в оскаржуваній постанові.

Крім того, на думку апелянта, відсутність в матеріалах справи направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, свідчить про порушення працівниками поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Щетніцького В.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положеннями п.2.3 «б» передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі.

Пунктом 10.9 ПДР України визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб..

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що у день події він не був за кермом автомобіля «Mersedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 . В цей день він зі своїми товаришами їздили по запчастини на авторинок на його автомобілі, за кермом якого був його товариш ОСОБА_2 . Після того, як вони приїхали з ринку, ОСОБА_3 пішов додому відносити автозапчастини, його не було 30 хв., а він з друзями пили пиво в автомобілі. У цей момент приїхали працівники поліції та сказали, що до них надійшла оперативна інформація про те, що вказаним автомобілем було скоєно ДТП, а саме здійснено наїзд на МАФ.

Вказані пояснення ОСОБА_1 також підтримав і в суді апеляційної інстанції.

Проте незважаючи на вказані пояснення ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаними статтями, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №124287 від 28.03.2021 року, водій ОСОБА_1 28.03.2021 року о 18 год. 00 хв. керуючи автомобілем марки «Mersedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Червоноткацька, 29, здавав заднім ходом та здійснив наїзд на маф (тимчасова споруда), що призвело до механічного пошкодження автомобіля з матеріальними збитками і порушення п.2.3 Б, п.10.9 ПДР України.

Зі схеми ДТП вбачається, що у автомобіля «Mersedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті дорожньо-траспортної пригоди було пошкоджено лакофарбове покриття заднього бампера. В свою чергу у місці контактування МАФ та автомобіля було деформовано зовнішню оббивку вказаної тимчасової споруди.

Істотних недоліків схеми ДТП, які б впливали на допустимість її як доказу, судом апеляційної інстанції не встановлено.

В матеріалах справи також містяться письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , який повідомив працівникам поліції, що він мешкає в АДРЕСА_2 . 28.03.2021 року о 18 год. 00 хв. він став свідком як автомобіль марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 рухався заднім ходом та вдарився в магазин. В автомобілі знаходились троє осіб, які попередньо по вул. Будівельників, 29 вживали алкогольні напої. Коли підійшли працівники поліції, автомобіль був заведений та за кермом сидів чоловік.

З протоколу серії ААБ №120615 від 28.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 28.03.2021 року о 18 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mersedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Будівельників, 29, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

До матеріалів справи також долучено диск на якому міститься відеозапис з нагрудної камери працівників поліції на якому безпосередньо зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі.

З огляду на вказані обставини, доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено вимоги ст.266 КУпАП слід вважати голослівними. Також, не долучення до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, за наявності вищевказаних належних та допустимих доказів, жодним чином не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим судом вірно не взято до уваги показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та належним чином обґрунтовано свої висновки, посилаючись на те, що вказані особи є друзями ОСОБА_1 , та їх пояснення в повній мірі спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Зокрема на вищевказаному відеозаписі безпосередньо зафіксовано, що 28.03.2021 року на місці події був власник автомобіля «Mersedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , разом зі своїми друзями. Вони не заперечували того, що перебували в стані алкогольного сп`яніння. Спочатку дійсно заперечували факт перебування ОСОБА_1 за кермом та вчинення ДТП, однак потім підтвердили, що він сидів за кермом, а автомобіль сам покотився назад і зачепив магазин, однак пошкоджень не було. ОСОБА_1 стверджував, що він з друзями пив пиво в автомобілі, однак не зазначав, що він з друзями їздили на авторинок та за кермом його автомобіля був ОСОБА_2 . На вказаному відеозаписі взагалі не зафіксовано перебування на місці події ОСОБА_2 .

Із огляду на вказане, висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п.2.3 «б», п.2.5, п.10.9 ПДР України підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, які узгоджуються між собою.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Попри доводи сторони захисту, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, правильності кваліфікації його дій за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими.

Посилання апеляційної скарги на істотні порушення закону під час винесення оскаржуваної постанови, які б впливали на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Доказів на спростування висновків місцевого суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Із огляду на вищезазначене, постанова Дніпровського районного суду м. Києва відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль