Дата документу Справа № 334/6554/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/6554/20 Головуючий в 1 інст. Козлова Н.Ю.
Провадження №33/807/178/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника адвоката Козара М.В., представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Шулякова Ю.К., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника адвоката Козара М.В. на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 1 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та на нього, з урахуванням ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 07.11.2020 об 21-40 в м. Запоріжжя, гребля Дніпрогес, стовп, 46-47 в напрямку вилиці Б. Хмельницького, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ ЛАНОС д.н.з. НОМЕР_1 на дорозі із двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в кожному напрямку здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги в результаті чого здійснив зіткнення із авто ТОЙОТА КОРОЛЛА д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби було пошкоджено, завдано матеріальні збитки, травмованих немає. Чим порушив п. 11.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Крім того, водій ОСОБА_1 07.11.2020 року о 21-40 у м. Запоріжжя на греблі Дніпрогес в напрямку бул. Б. Хмельницького, керував автомобілем ЗАЗ ДЕУ ЛАНОС НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного засобу АЛКОТЕСТ ДРАГЕР та медичному закладі відмовився у присутності двох свідків відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Чим порушив п. 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Козар М.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а прибули на місце ДТП, де виявили пошкодженні автомобілі та їх водіїв. При цьому, приписи ст. 130 КУпАП не передбачають відповідальності за дії особи, яку працівники поліції не зупиняли, а ця особа є учасником ДТП, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні переконливі докази того, що водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння в момент ДТП. Як зазначає ОСОБА_1 в той день, він не вживав алкогольні напої, під час руху по гребілі Дніпрогес, він відчув що втрачає керування автомобілем, намагався зупинити авто, однак відбулось зіткнення. Іншій водій їхав по лівій полосі руху дворядної дороги в напрямку вул. Плотинної, не намагався уникнути зіткнення, а лише моргав йому фарами та чув як він сигналів йому. Після ДТП ОСОБА_1 вжив якісь ліки з медичної аптечки, оскільки перебував в шоковому стані. Він не пам`ятає, що потім відбувалось і яким чином відбулось складання протоколу за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Сторона захисту заперечує проти винуватості ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки потерпілий ОСОБА_2 в своїх пояснення вказав, що він рухався по лівій полосі греблі Дніпрогес в сторону вул. Плотинної, зі швидкістю 45 км на годину, він побачив, як на зустрічну смугу виїхав автомобіль, який скоїв зіткнення із його авто. Отже, фактично потерпілий ОСОБА_2 порушив п.п. 11.5, 12.3, п.п. б п. 12.9 ПДР. Сторона захисту просила призначити по справі судову автотехнічну експертизу, однак суд відмовив в задоволенні клопотання. Крім того, судом було також безпідставно відмовлено у клопотанні про закриття провадження по справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Просить постанову суду скасувати, та направити справу на новий розгляд до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Козара М.В., які підтримали апеляційну скаргу, представника потерпілого адвоката Шулякова Ю.К., який висловив заперечення доводам та вимогам апеляції, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушеннях підтверджується відомостями, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №023134 від 07.11.2020 року та серії ДПР18 №023135 від 07.11.2020 року; схемою місця ДТП від 07.11.2020 року; письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди; письмовими поясненнями свідків, відповідно до яких ОСОБА_1 у присутності останніх відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку; відеозаписом із нагрудної камери відеоспостереження інспектора патрульної поліції

Суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 працівники поліції не зупиняли, а прибули на місце ДТП, тому за приписами ст. 130 КУпАП відсутня відповідальність за дії особи, яку працівники поліції не зупиняли, апеляційний суд визнає безпідставними з огляду на наступне.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також особи, яка керує транспортним засобом та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, виходячи із аналізу наведеної норми дійсно суб`єктом даного правопорушення є, виключно, особа, яка керує транспортним засобом.

При цьому, обставина керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, транспортним засобом повинна бути предметом перевірки суду з огляду на наявні у справі докази.

Оглянувши матеріали справи, слід констатувати, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується сукупністю доказів, зокрема, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ,свідка ОСОБА_3 , які останні надавали працівникам поліції на місці події.

Так, у письмових поясненнях потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що під час руху на автомобілі Toyota Corolla д.р. НОМЕР_2 зі сторони пр. Соборного по греблі Дніпрогес зі швидкістю 45 км/год. у лівій полосі він побачив автомобіль ЗАЗ Ланос д.н. НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку та виїхав на його смугу, в результаті чого сталося ДТП. Водій ЗАЗ перебував з ознаками алкогольного сп`яніння та намагався покинути місце ДТП, однак йому не вдалося з причини несправності автомобіля.

У письмових поясненнях свідок ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно бачив, як транспортний засіб ЗАЗ Ланос д.н. НОМЕР_1 виїхав на зустрічну полосу та скоїв зіткнення із автомобілем Toyota Corolla д.р. НОМЕР_2 . При цьому, зазначив, що водій ЗАЗ знаходився у стані, схожому на алкогольне сп`яніння.

Варто врахувати і пояснення ОСОБА_1 , надані в суді апеляційної інстанції, який не заперечував самого факту керування транспортним засобом у вказаний у протоколах час і дату, при цьому вказав, що ДТП сталося на зустрічній полосі. Він вжив ліки у вигляді таблеток із аптечки, про що не повідомляв працівників поліції, вказати назву вжитого препарату не може.

Зміст оглянутого відео також не викликає сумнівів у керуванні правопорушником транспортним засобом.

З цього приводу позиція адвоката перебуває з посиланням на відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, що не є переконливим з огляду на досліджені докази.

Отже, факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом ЗАЗ Ланос д.н. НОМЕР_1 07.11.2020 р. об 21.40 год. в м. Запоріжжя, гребля Дніпрогес не викликає сумнівів, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта про відсутність доказів перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння в момент ДТП апеляційний суд відхиляє.

Так, оглянутий відеозапис події засвідчує перебування ОСОБА_1 на водійському сидінні автомобіля, який виходить із авто та на вимогу поліцейського надати водійське посвідчення та реєстраційні документи, поводиться неадекватно, нецензурно лається, при цьому, його мова млява та не стійка хода чітко вказують на перебування останнього з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Крім того, про ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 стверджували особи, які були присутні на місці події, зокрема працівник поліції у рапорті, потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 у письмових поясненнях (а.с. 3, 9 10, ).

Будь-яких підстав не довіряти наведеним вище доказам апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, об`єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю у своїй сукупності відтворюють картину вчиненого.

Апеляційний суд зауважує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не була позбавлена права пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у порядок, передбачений ст. 266 КУпАП, та Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, однак ОСОБА_1 своїм правом не скористався, а відмовився від такого огляду, що є окремим закінченим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Доводи сторони захисту щодо порушення потерпілим ОСОБА_2 вимог пп. 11.5, 12.3, пп. Б п. 12.9 ПДР, що і стало причиною ДТП неспроможні, оскільки протокол відносно ОСОБА_2 , як єдина підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності, не складався, в той час як вина ОСОБА_1 встановлена сукупністю доказів з огляду на матеріали справи.

Зокрема, схему місця ДТП, підписану її учасниками власноруч та без зауважень, розташування транспортних засобів після події ДТП, локалізацію та характер отриманих ними технічних пошкоджень, письмових пояснень потерпілого та свідка, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.11.4 ПДР України, та про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо залишення без задоволення клопотань про призначення експертизи та закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, то апеляційна інстанції зауважує, що вирішення клопотань відноситься до дискреційних повноважень суду та є правом суду, а не його обов`язком. При цьому, суддя ретельно та змістовно аргументував таку відмову з посиланням на законодавство України.

Під час апеляційного розгляду справи клопотань про призначення експертизи учасниками процесу не заявлялося. У даній ситуації, на переконання апеляційного суду, для здійснення висновків про обставини ДТП та оцінки наявних в справі доказів не потрібно спеціальних знань, вони потребуєть лише правової, юридичної оцінки, що і було здійснено судом першої інстанції.

Крім того, зауважую, що прийняття рішення апеляційним судом про скасування постанови та повернення справи до суду першої інстанції на новий розгляд, про що просив захисник, нормами КУпАП не передбачено.

Отже, досліджені докази оцінені судом у їх сукупності, є такими, що узгоджуються між собою та достатніми для висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень за ст. ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП та, враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, наклав стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника адвоката Козара М.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 1 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 ,визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник