Справа № 942/74/21
Провадження № 33/810/35/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Розмазніна О.В., його захисниці ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисниці ОСОБА_1 подану на постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 10 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.4 ст.130 КпАП України,

встановила:

Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 10 лютого 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.4 ст.130 КпАП України, та накладенона нього адміністративне стягнення: за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 (шість) місяців; за ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки., також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 420,4 грн.

Відповідно до змісту постанови 15.01.2021 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки АЗЛК-21412, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Жовтнева с. Донцівка Старобільського району Луганської області, в порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та здійснив зіткнення зі стовпом воріт, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 15.01.2021 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки АЗЛК-21412, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Жовтнева с. Донцівка Старобільського району Луганської області, в порушення вимог п. 2.10є Правил дорожнього руху, після дорожньо-транспортної пригоди з його участю вживав алкоголь (пиво) до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду відмовився, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову суду особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисницею ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій апелянт просить закрити провадження по справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини справи.

Так, зазначає, що протокол серії ДПР18 №217825 був складений з порушенням ст. 256 КУпАП та не був йому вручений.

Крім того, посилається на те, що схема місця ДТП складена з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року. Також, в порушення зазначених вимог, схема місця ДТП підписано особами, які не були на місці її скоєння, а саме свідком ОСОБА_3 , який був допитаний у судовому засіданні у якості свідка та зазначив, що нічого не бачив і не чув і лише на пропозицію поліцейських погодився підписати невідомий йому листок. Також зазначив, що суд першої інстанції в своїй постанові посилається лише на показання свідка ОСОБА_4 , але навіть її показання зафіксовані невірно.

Під час апеляційного перегляду матеріалів провадження ОСОБА_2 та його захисниця підтримали подану апеляційну скаргу у повному обсязі доводів.

Перевіривши матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124, ч.4 ст.130 КпАП України, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких обґрунтовується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції у повному обсязі не виконані.

З оскаржуваної постанови суду слідує, що ОСОБА_2 на порушення п.2.10є ПДР, після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, за його участю, вживав алкоголь, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що винність ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 130 КУпАП підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серіїДПР18 №217825 від 16.01.2021 року, в якому зафіксовано обставини вчиненого правопорушення.

Разом з тим, суд не звернув увагу на те, що у матеріалах справи відсутні документальні підтвердження дій поліцейських, які повинні бути обов`язковими та прямо передбачені у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженої Наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735: відсутній акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, який передбачений цією Інструкцією, акт медичного огляду та направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 6 розділу 2 зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння у водія на проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Протокол серіїДПР18 №217825 від 16.01.2021 року складений у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Однак, під час допиту свідка ОСОБА_3 судовому засіданні 10 лютого 2021 року (а.п.22) та при перевірці даних технічного носія з аудіо записом зазначеного судового засідання апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 не був безпосереднім спостерігачем спілкування поліцейських та ОСОБА_2 , та зазначив, що нічого не бачив і не чув і пояснення, складене поліцейським, він підписав, не читаючи його зміст, тому не може підтвердити наявності у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння.

Таким чином, процедура проходження огляду водія, передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, порушена і, відповідно, докази, на які послався суд у обґрунтування висновку про доведеність провини ОСОБА_2 не можна визнати допустимими.

Крім того, наявними у матеріалах справи відеозаписами з нагрудної камери інспектора поліції зафіксоване лише фрагмент спілкування ОСОБА_2 з інспектором поліції, що не може бути підтвердженням та доказом того, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Визнання ОСОБА_2 своєї провини під час складання протоколу не є беззаперечною підставою для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КпАП України.

Оскільки інших доказів підтвердження наявності у ОСОБА_2 стану алкогольного сп`яніння немає, то вважаю за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нову постанову із закриттям провадження по справі за ч.1 ст.130 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку із відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та його захисниці ОСОБА_1 у цій частині є слушними та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, всупереч доводам апеляційної скарги у іншій частині, у матеріалах справи є у наявності сукупність доказів, які доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №217826від 16.01.2021 року зафіксовано, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем АЗЛК21412 НОМЕР_1 , по вул. Жовтнева, с. Донцівка і здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився в безпеці та здійснив зіткнення зі стовпом воріт. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Причетність ОСОБА_2 до вчинення зазначеного правопорушення також підтверджена його письмовими поясненнями від 16.01.2021 року, його поясненнями у судовому засіданні, схемою місця ДТП та фототаблицею до неї від 16.01.2021 року.

Отже, суд першої інстанції оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов правильного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_2 в порушенні учасниками дорожнього руху п. 10.9 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а його дії правильно кваліфіковані за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, сукупність досліджених судом першої інстанції і перевірених під час розгляду у суді апеляційної інстанції доказів свідчить про те, що ОСОБА_2 , 15.01.2021 року керуючи автомобілем АЗЛК21412 НОМЕР_1 , по вул. Жовтнева, с. Донцівка, і здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився в безпеці та здійснив зіткнення зі стовпом воріт. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Справа розглянута судом у строки, передбачені ст.38 КпАП України, а адміністративне стягнення накладене з урахуванням приписів ст.36 КпАП України, з урахуванням особи правопорушника та обставин вчинення ним адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.247,294 КпАП України, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисниці ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 10 лютого 2021 року якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження по справі за ч.1 ст.130 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку із відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром двадцять неоподатковуваних доходів громадян, що дорівнює 340 грн.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун