Справа №705/2432/21
3/705/1606/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Білик О.В., при секретарі Остропольській О.В. за участю прокурора Закутнього Р.С., захисника Товстенка К.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Родниківка, Уманського району Черкаської області, громадянина України, перебуваючого на посаді в.о. директора дослідницької станції тютюнництва ННЦ «Інституту землеробства Національної академії аграрних наук України», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в:

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 204/2021 від 27.05.2021, ОСОБА_1 будучи на момент вчинення правопорушення в.о. директора ННЦ «Інституту землеробства Національної академії аграрних наук України» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язанні з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 28 Закону не повідомив встановленому закону порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо прийняття на роботу рідного брата ОСОБА_2 , видаючи наказ № 49 від 04.08.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 203/2021 від 27.05.2021, ОСОБА_1 будучи на момент вчинення правопорушення в.о. директора ННЦ «Інституту землеробства Національної академії аграрних наук України» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язанні з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону прийняв рішення при наявному у нього конфлікті інтересів з питання працевлаштування на роботу рідного брата ОСОБА_2 , видаючи наказ № 49 від 04.08.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вказував, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад вказаних адміністративних правопорушень, оскільки являючись суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язанні з корупцією, під час виконання своїх службових обов`язків, усвідомлюючи, що в його діях виникла суперечність між його приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення під час виконання повноважень, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав. Він вказував, що він не знав про те, що необхідно було повідомляти про конфлікт інтересів, а брата прийняв на роботу, оскільки його до дослідницької станції тютюнництва направлено з центру зайнятості.

В судовому засіданні захисник - адвокат Товстенко К.В. подав письмове клопотання, в якому посилаючись на відповідні обставини та вимоги чинного законодавства просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суддя, заслухавши прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як роз`яснило НАЗК у своїх Методичних рекомендаціях з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 14.07.2016 № 2 (далі - Методичні рекомендації), щодо приватного інтересу першим питанням для кожного суб`єкта відповідальності завжди є правильна оцінка, що таке приватний інтерес і який із них власне може спричинити конфлікт інтересів. Зазначене свідчить про те, що для оцінки наявності приватного інтересу обов`язковим є розуміння службовця (суб`єктивне його відношення).

Зі змісту пункту 3 підрозділу 2.1. розділу 2 Методичних рекомендацій вбачається, що наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупереджені прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою. Конфлікт інтересів існуватиме в усіх випадках, коли у особи є приватний інтерес, здатний вплинути на об`єктивність або неупередженість його рішення або дії під час виконання службових або представницьких повноважень. Навіть тоді, коли прийняті ним рішення, вчинені чи невчинені дії за наявності приватного інтересу відповідають закону.

Об`єктивна сторона ч.1 статті 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Об`єктивна сторона ч.2 статті 172-7 КУпАП встановлює адміністративнувідповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів: вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Об`єктивна сторона даних правопорушень полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Конфлікт інтересів це конфлікт між публічно - правовими обов`язками і приватними інтересами державної посадової особи, за якого її приватні інтереси котрі, випливають з її положення як приватної особи, здатні неправомірним чином вплинути на виконання цією державною посадовою особою її офіційних обов`язків або функцій.

Іншими словами, конфлікт інтересів - це ситуація, при якій службова особа виконуючи свої обов`язки має приватний інтерес (особисту заінтересованість), які хоча і необов`язково призведуть до прийняття неправомірного рішення або вчинення неправомірного діяння, але здатний до цього призвести.

Відповідно до абз. 12 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Таким чином, для реального конфлікту інтересів, характерна наявність трьох об`єктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження; протиріччя між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Конфлікт інтересів існуватиме у всіх випадках, коли у особи є приватний інтерес, здатний вплинути на об`єктивність рішення. Навіть тоді, коли прийняті нею рішення за наявності приватного інтересу є неупередженими і відповідають закону. У цьому випадку буде мати місце втрата суспільної довіри до службової особи та органу влади, в якому вона працює. Крім того, коли приватний інтерес «не спровокував» прийняття незаконного рішення, окремому розгляду підлягатиме питання наявності/відсутності в рішеннях, діяннях службової особи фактів зловживання службовими повноваженнями, одержання неправомірної вигоди чи інших корупційних правопорушень.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачений ч.1 та ч. 2 ст.172-6 КУпАП, що підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення № 203/2021 від 27.05.2021; № 204/2021 від 27.05.2021 та долученими до протоколів документвами.

ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Суд вважає, що докази вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, досліджені при розгляді справи є належними, допустимими та достатніми.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, суд оцінює критично посилання ОСОБА_1 про те, що він не знав про те, що необхідно було повідомляти про конфлікт інтересів, а брата прийняв на роботу, оскільки його до дослідницької станції тютюнництва направлено з центру зайнятості.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) повинна оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП України якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративний матеріал за № 705/2432/21 (3/705/1606/21) та № 705/2436/21 ( 3/705/1609/21), підлягають об`єднанню.

Вирішуючи питання щодо розміру адміністративного стягнення слід врахувати особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, а також характер вчинених правопорушень, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, відсутність відомостей, про те, що особа раніше притягувалась до адміністративної відповідальності, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.. 36, ч.ч.1,2 ст. 172-7, ст. ст. 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Об`єднати адміністративний матеріал за № 705/2432/21 (3/705/1606/21) та № 705/2436/21 (3/705/1609/21), в одну справу та присвоїти номер № 705/2432/21 (3/705/1606/21).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачено не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О.В. Білик