єдиний унікальний номер справи 546/1007/20
номер провадження 3/546/11/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Калабського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду в режимі відеоконференції протоколи про вчинення адміністративних правопорушення, передбачених ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до них щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Губенці Славутського району Хмельницької області, розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, не є інвалідом, не є депутатом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №191068 від 02.12.2020, ОСОБА_1 02.12.2020 о 07:15 год. на 294 км.+300м. автодороги Київ-Харків-Довжанський, М-03, керуючи автомобілем MAN TGA18/430 д.н.з. НОМЕР_2 у складі із напівпричепом Vogelzang Vol1527МКВ СХК697143 д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись зі сторони м. Полтави в бік м. Києва, в правій смузі для руху, під час перестроювання в ліву смугу для руху, не впевнився в безпеці даного маневру та здійснив зіткнення з автомобілем Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку в лівій смузі для руху, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.1, 10.3. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №191069 від 02.12.2020, ОСОБА_1 02.12.2020 о 07:15 год. на 294 км.+300м. автодороги Київ-Харків-Довжанський, М-03, керуючи автомобілем MAN TGA18/430 д.н.з. НОМЕР_2 у складі із напівпричепом Vogelzang Vol1527МКВ СХК697143 д.н.з. НОМЕР_3 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, покинув місце ДТП, чим порушив вимоги п.2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні 22.02.2021 суддею протокольною ухвалою задоволено клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Калабського С.В. та визнано обов`язковою явку потерпілого ОСОБА_2 у наступне судове засідання, яке призначене на 13:30 год. 01.03.2021.

Потерпілий ОСОБА_2 01.03.2021 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином, про що складено відповідну телефонограму. Крім цього повідомлявся засобами поштового зв`язку. До суду жодних заяв та клопотань з процесуальних питань не надав.

01 березня 2021 року в судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник наполягали на виклику потерпілого в судове засідання, оскільки без його допиту неможливо встановити дійсні обставини події, так як правопорушник в повному обсязі заперечує свою участь у зазначеній в протоколах про адміністративні правопорушення дорожньо-транспортній пригоді. Клопотання про відкладення розгляду справи задоволено, справа відкладена розглядом на 08:00 год. 19.03.2021.

В судове засідання 19.03.2021 в режимі відеоконференції з`явилися особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Калабський С.В.

Потерпілий ОСОБА_2 19.03.2021 повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином, про що складено відповідну телефонограму. Крім цього повідомлявся засобами поштового зв`язку. До суду жодних заяв та клопотань з процесуальних питань не надав.

Таким чином, потерпілий ОСОБА_2 у судові засідання призначені на: 22.02.2021, 01.03.2021, 19.03.2021 жодного разу не з`явився. Про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними довідками про отримання телефонограми (а.с.21, 34). Поважність причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи неявку потерпілого у судові засідання з неповажних причин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 . При цьому суд критично оцінює процесуальну поведінку ОСОБА_2 , явка якого визнана судом обов`язковою та вважає, що особа не зацікавлена в результаті розгляду справи та в повному обсязі покладається на розсуд суду під час постановлення рішення.

З метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень повністю не визнав, оскільки не скоював ДТП, не був її учасником та не залишав місця ДТП.

Суду пояснив, що 02.12.2020 тимчасово працював у ФОП ОСОБА_3 та здійснював перевезення вантажу. Приблизно о 07:15 год. рухався по відрізку дороги на 294 км.+300м. автодороги Київ-Харків-Довжанський у правій смузі зі сторони м. Полтава у бік м. Києва. У зв`язку з погодними умовами, а саме ожеледицею, та перевезенням цінного вантажу він рухався повільно зі швидкістю 10-15 км/год, у зв`язку з чим на його автомобілі були увімкнені всі габарити та аварійна сигналізація. Окрім того попереду нього повільно рухалися два автомобілі та після того, як вони з`їхали на обладнане біля дороги місце стоянки, він продовжив свій рух. Зазначив, що будь-яких маневрів щодо зміни свого напрямку руху не здійснював, весь час рухався повільно по правій смузі.

Будь-якого удару у свій автомобіль не відчув протягом усього періоду руху. Також пояснив, що на даній ділянці руху також рухалися інші габаритні автомобілі, зокрема його обігнали дві фури.

Десь через 50 км від зазначеного у протоколі місця ДТП він був зупинений працівниками поліції, автомобіль яких рухався назустріч йому та почав йому сигналізувати про необхідність зупинки.

Після того, як він зупинився, до нього підійшли працівники поліції, які йому повідомили, що він нібито скоїв ДТП та покинув його місце. Будь-яких доказів на підтвердження того, що саме він скоїв ДТП (запис відеореєстратора, відео чи фотозйомку, зафіксовані свідчення свідків тощо) працівники поліції йому не пред`явили. Працівники поліції оглянули праву сторону його автомобіля, при цьому будь-яких пошкоджень не виявили, але все рівно зобов`язали його повернутися на місце де було скоєно ДТП, дана відстань становила приблизно 50 км. Він виконав вимоги працівників поліції. Коли вони під`їхали до вказаного працівниками поліції місця, то йому було сказано, щоб він припаркував автомобіль на обочині. На місці ДТП знаходився автомобіль Skoda із механічними пошкодженнями. При цьому, будь-яких дій щодо розташування автомобілів для відтворення події працівники поліції не вчиняли. Будь-яких свідків не запрошували та такі особи були відсутні на місці ДТП. В подальшому його автомобіль знову був оглянутий на предмет пошкоджень, які не були виявлені. Окрім того на дорожньому полотні також були відсутні будь-які сліди, які б вказували, що саме на цьому місці було скоєно ДТП.

Також суду пояснив, що підписував схему ДТП, однак її копію йому не було видано та на момент її підписання там не було зазначено місце зіткнення. Окрім того зазначив, що в самій схемі ДТП пошкодження його автомобіля не зазначені, бо їх взагалі не було. Звернув увагу на те, що серед пошкоджень автомобіля Шкода зазначено пошкодження радіатора, що на його думку не відповідає дійсності, оскільки потерпілий безперешкодно в подальшому продовжив свій рух, що було б неможливим, як би радіатор дійсно був пошкоджений.

Чому саме його зупинили працівники поліції йому не роз`яснили. Так само сам потерпілий жодний ідентифікуючих ознак його автомобіля, як учасника ДТП, не зазначив.

Під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, працівниками поліції ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права.

Захисник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Калабський С.В. у судовому засідання зазначив, що в письмових матеріалів справи вказано, що автомобіль Skoda отримав механічні пошкодження пасажирської дверки, однак не вказано якої саме, адже їх в автомобілі, принаймні, три штуки. Окрім цього, не зрозуміло, як автомобіль міг отримати пошкодження передньої частини транспортного засобу, оскільки ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначив, що зіткнення відбулося у його бокову частину автомобіля. Окрім цього, матеріали справи не містять жодних ідентифікуючих ознак автомобіля (колір, номерний знак), який допустив зіткнення, а зазначено лише вид транспортного засобу фура, що є характеристикою типу вантажного автомобіля. Із вказаного, не зрозуміло, чому підозра у вчинення дорожньо-транспортної пригоди впала саме не автомобіль, яким керував ОСОБА_1 . Зокрема, до матеріалів справи не додано жодних пояснень свідків та інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складів інкримінованих йому адміністративних правопорушень, дослідивши письмові докази, наявні у справі та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та думку його захисника, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Працівниками поліції визначено порушення ОСОБА_1 п. 10.1. та 10.3. ПДР.

Відповідно до п. 10.1. ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.3. ПДР визначено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Окрім того, суд зауважує, що згідно п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху (п.13.3 ПДР).

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до підпункту (в) пункту 2.10 Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено поняття залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Відповідно до п. 8 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводиться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Однак матеріали справи не містять жодних даних про те, що працівниками поліції вживались вищенаведені заходи щодо розшуку саме ОСОБА_1 та автомобіля, яким він керував, у зв`язку з обгрунтованою підозрою про причетність до вчинення ДТП 02.12.2020 о 07:15 год. на 294 км.+300м. автодороги Київ-Харків-Довжанський.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , доданих до протоколу (а.с.4), зазначено, що він рухався на автомобілі Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_4 з м. Полтава до міста Київ. В районі села Лобачі, рухався у лівій смузі, намагаючись обігнати фуру, яка рухалася у правій смузі. Коли він порівнявся з нею, фура почала виїжджати у ліву смугу, в якій він рухався, в результаті чого водій фури допустив зіткнення з пасажирською дверкою автомобіля Skoda. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, під керуванням ОСОБА_2 розвернуло на 280 градусів, а водій фури покинув місце ДТП.

Суд вважає дані пояснення такими, що не можуть бути покладені в основу висновку причетності ОСОБА_1 до скоєння ДТП, оскільки не містять будь-яких ідентифікуючих ознак щодо автомобіля, який скоїв ДТП, які в свою чергу поряд з іншими доказами могли вказувати на причетність саме ОСОБА_1 до даної ДТП.

З пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності встановлено, що його автомобіль було зупинено на відстані близько 50 км від місця ДТП, зазначеного в протоколі серії ДПР18 №191068 від 02.12.2020.

Схема місця ДТП, додана до протоколу ДПР18 №191068 від 02.12.2020 (а.с.3) не містить жодних даних про наявність видимих (зовнішніх) механічних пошкоджень транспортного засобу MAN TGA18/430 д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричіпа Vogelzang Vol1527МКВ СХК697143 д.н.з. НОМЕР_3 , в той час як автомобіль Skoda отримав пошкодження, як зазначено в схемі, капоту, правої передньої фари, радіатору, переднього бамперу, правого переднього крила, правої передньої двері, правої задньої двері.

Таким чином на автомобілі MAN TGA18/430 д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричіпом Vogelzang Vol1527МКВ СХК697143 д.н.з. НОМЕР_3 зовнішні пошкодження (лако-фарбового покриття, нашарування краски іншого автомобіля, пошкодження зовнішніх пластикових та металевих елементів ТЗ тощо), які б могли вказувати на дійсну причетність даного автомобіля до ДТП на момент його огляду 02.12.2020 відсутні.

Окрім того відомості щодо пошкоджень передньої частини автомобіля Шкода, зазначені у схемі ДТП, не відповідають обсягу пошкоджень даного автомобіля, зазначеного у власноручно написаних поясненнях самим потерпілим, який у своїх поясненнях зазначив, що зіткнення відбулося у його бокову частину автомобіля (а.с.4).

Суд також звертає увагу, що належним чином дії працівників поліції щодо проведення огляду автомобілів, які могли бути учасниками ДТП, із дотримання процедури такого огляду не зафіксовані та матеріали справи не містять таких доказів.

До матеріалів справи також не додано жодних фото-, або відеодоказів, не зазначено очевидців дорожньо-транспортної пригоди, не зафіксовано жодних ідентифікуючих ознак автомобіля, який саме спричинив механічні пошкодження автомобілю Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 .

Зазначений, ОСОБА_2 в письмових пояснення, автомобіль, який допустив зіткнення - «фура» не містить жодних конкретизуючих ознак (форми, кольору, державного номерного знаку та ін.), а лише характеризує тип транспортного засобу, в зв`язку із чим неможливо ідентифікувати, що саме автомобіль MAN TGA18/430 д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричіпом Vogelzang Vol1527МКВ СХК697143 д.н.з. НОМЕР_3 спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначено в ч. 2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до загальних положень КУпАП, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та здійснювати перекваліфікацію дій порушника. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, відсутність в матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження ідентифікації транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, за участю автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , суд вважає, що працівниками поліції не доведено причетність ОСОБА_1 до скоєння ДТП, тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З приводу протоколу серії ДПР18 №191069 від 02.12.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП слід зазначити наступне.

Суб`єктивна сторона правопорушення, а саме психічне ставлення суб`єкта правопорушення до протиправної дії (бездіяльності) і її наслідків, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю умислу у його вчиненні.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Звинувачуючи особу у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, яке характеризується умисними діями, орган поліції має надати докази такого умислу.

В даному випадку відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, що охоплює вину, мотив і мету поведінки особи, оскільки ОСОБА_1 не усвідомлював протиправний характер своєї дії та не передбачав її шкідливі наслідки, не бажав та навіть не допускав їх настання та, як прийшов до висновку суд, не скоював ДТП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

Судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП.

Постанова судді про притягнення до адміністративної відповідальності згідно зі статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про необхідність закриття провадження усправі за відсутністю складу інкримінованих адміністративних правопорушень в діях ОСОБА_1 .

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 10, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено та проголошено 19 березня 2021 року.

Суддя О.О Романенко