Справа № 428/1705/21
Провадження №3/428/715/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Комплєктова Т.О., за участі секретаря судового засідання Казюк Л.Г., потерпілого ОСОБА_1 , представника Уповноваженого з дотримання прав жителів Донецької та Луганської областей Чернікова К.Г.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212-3 КУпАП:

ОСОБА_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, який працює головою Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу від 18.02.2021 року, встановлено, що головою військово-цивільної адміністрації м. Сєвєродонецька Луганської області ОСОБА_2 було неправомірно відмовлено у наданні інформації ОСОБА_1 .

Так з протоколу слідує, що заявник 09.12.2020 року направив запит до Військово-цивільної адміністрації м. Сєвєродонецьк Луганської області щодо надання публічної інформації суми фінансування реконструкції заплавного мосту № 1 у 2020 році з міського бюджету, суми фінансування реконструкції заплавного мосту №1 у 2020 році з державного бюджету, вартості робіт з реконструкції заплавного мосту №1, які залишилися виконати і оплатити в 2021 році, суми коштів за виконані в 2020 році роботи, які не були виплачені підряднику. 18.12.2020 року заявник отримав лист (вих. 1959 від 17.12.2020 року) з відмовою у наданні зазначеної інформації.

Відтак в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП (Порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: ненадання інформації).

З метою всебічного з`ясування обставин справи та поновлення прав заявника до ВЦА м. Сєвєродонецька направлено відповідний запит. Після втручання Управління регіонального представництва в Донецькій та Луганській областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, право Заявника на доступ до публічної інформації було поновлено, ВЦА м. Сєвєродонецька інформацію надала.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд даної справи за його відсутності, надав письмові пояснення, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи, в яких посилається на те, що протокол повинен був складений (якщо порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» мало місце) безпосередньо на юридичну особу - військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області. Крім того, підставою для складення протоколу слугувало звернення 15.02.2021 року до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини року у вигляді додаткової скарги від голови правління ГО «Інститут «Європейська слобода» ОСОБА_1 з вимогою складення протоколу на особу яка мала повноваження від імені розпорядника інформації прийняти рішення про відмову у наданні інформації, у зв`язку з тим що Сєвєродонецьким міським судом ОСОБА_3 було визнано невинним у скоєнні правопорушення передбаченому ч.2.ст 212-3 КУпАП (не надання інформації на запит Заявника від 09.12.2020). З огляду на зазначене з метою встановлення особи винної у скоєнні правопорушення, отримання пояснень та складення протоколу про адміністративне правопорушення, керуючись статтями 13, 22 Закону України «Про уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», статтями 10-1, 15, 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», статті 212-3, пункту 8-1 частини першої статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до ВЦА м. Сєвєродонецьк Луганської області був направлений лист (вих.4195.4/С2714/21 35.2 вх. Сєвєродонецька ВЦА 14/72 від 16.02.2021 р) з вимогами. Проте вказані вимоги суперечать нормам Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини». Більш того, посилаючись як на підставу складення протоколу начебто за невиконання законних вимог Уповноваженого, помилково ототожнено різні статті КУпАП, так як відповідальність за не виконання законних вимог Уповноваженого передбачена статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а ні частиною 2 статті 212-3 КУпАП до якої притягається Керівник ВЦА у місті Сєвєродонецьк. Хоча у вимозі №14/72 від 16.02.2021 р уповноважений повідомляв ВЦА у місті Сєвєродонецьк Луганської області саме за відповідальність передбачену статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Наступною підставою для складення протоколу слугувала постанова Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.02.2021 року у справі № 428/135/21, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 212-3 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Такі посилання уповноваженого взагалі є неприйнятними, оскільки вказаною постановою суду роз`яснено, що постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду. При цьому, він не відмовлявся від отримання. Уповноважений не звертався до нього в установленому Законом порядку (описано вище) для ознайомлення з спірним протоколом. Вимога Уповноваженого №14/72 від 16.02.2021 р була направлена не на ознайомлення з спірним протоколом, а на отримання спірного протоколу, що в свою чергу є взагалі двома різними поняттями. На підставі викладеного, просив визнати його невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП звільнивши його від адміністративної відповідальності через відсутність складу адміністративного правопорушення, а справу закрити.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він є керівником громадської організації «Інститут «Європейська слобода». 09.12.2020 року вказана громадська організація подала запит про надання публічної інформації до керівника ВЦА м. Сєвєродонецька Луганської області, яка стосується фінансових питань реконструкції заплавного мосту № 1. 17.12.2020 року ним було отримано відмову в отриманні вказаної інформації за підписом ОСОБА_2 . Після втручання Уповноваженого ВРУ з прав людини, ВЦА в м. Сєвєродонецьку йому було надано публічну інформацію. Просив притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Представник Уповноваженого з дотримання прав жителів Донецької та Луганської областей Черніков К.Г. в судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що містяться в протоколі, також пояснив, що саме ОСОБА_2 в даному випадку є суб`єктом відповідальності. 18.02.2021 року керівник ВЦА в м. Сєвєродонецьку до громадської приймальні Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Луганській області не прибув. Вже після 17 години 18.02.2021 року, на адресу Уповноваженого надійшов лист про неможливість прибуття для дачі пояснень, після чого у відношенні ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст.212-3 КУпАП та направлено другий примірник протоколу на його адресу, що відповідає Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 № 3/02-15.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, в якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положення п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Так, ч. 2 ст. 212-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за Порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

При цьому суд одразу відзначає, що в силу положень частини 1 статті 212-3, пункту 8-1 частини 1 статті 255, частини 2 статті 251 та частини 1 статті 254, і частини 1 статті 256 КУпАП, саме представник Уповноваженого ВРУ з прав людини повинен був з`ясувати такі обставини, і результати їх встановлення повинен був зазначити безпосередньо у протоколі та зібрати і підтвердити доказами, які додаються до протоколу, наявність усіх цих обставин і їх наявність в діянні (зокрема, конкретній бездіяльності) саме ОСОБА_2 .

Але уважно проаналізувавши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, що був складений відносно ОСОБА_2 , суд констатує, що уповноважений з дотримання прав жителів Донецької та Луганської областей не здійснив належної правової і фактичної кваліфікації та не підтвердив її належними доказами через що дійшов до непідтвердженого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу вказаного правопорушення.

Так, судом встановлено, що Голова правління ГО «Інститут «Європейська слобода» ОСОБА_1 , 09.12.2020 року звернувся до керівника ВЦА м. Сєвєродонецька Луганської області ОСОБА_2 із запитом, в порядку ст. 19 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», а саме: публічної інформації стосовно фінансування робіт з реконструкції заплавного мосту №1.

Відповіді на вищевказаний запит надавалися 17.12.2020 року та 04.01.2021 року за підписами посадових осіб Військово-цивільної адміністрації м. Сєвєродонецька Луганської області.

06.01.2021 року у відношенні заступника начальника відділу з юридичних та правових питань ВЦА м. Сєвєродонецька Курганова В.С. було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.02.2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 212-3 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до копії додаткової скарги від 14.02.2021 року до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, голова правління ГО «Інститут «Європейська слобода » ОСОБА_1 просить невідкладно скласти протокол відносно керівника ВЦА м. Сєвєродонецька ОСОБА_2 за ст. 212-3 КУпАП, через безпідставну відмову у задоволенні запиту на інформацію та несвоєчасне надання інформації.

Як вбачається з копії листа від 16.02.2021 року, представником Уповноваженого з дотримання прав жителів Донецької та Луганської областей на ім`я керівника військово-цивільної адміністрації м. Сєвєродонецька Луганської області Стрюка О.С., було направлено наступні вимоги:

1. Встановити відповідальну особу, (носія організаційно-розпорядчих повноважень ), якою було прийнято рішення щодо відмови у наданні інформації на запит ОСОБА_1 лист вих. 1959 від 17.12.2020 року, з наданням підтверджуючих документів: копій посадових інструкцій, наказів розпоряджень тощо

2.Забезпечити особисте прибуття встановленої відповідальної особи до громадської приймальні Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Луганській області (проспект Перемоги, 127, м. Лисичанськ, Луганська області 18.02.2021 року об 11-00 год., з метою надання пояснень та отримання протоколу про адміністративне правопорушення. При собі необхідно мати: документ, що посвідчує особу та копію документу, копію облікової картки платника податків, копію документу про призначення на посаду та копію документу в якому визначено, що особа відповідальна за прийняття рішення про відмову у наданні інформації на запит ОСОБА_1 лист вих. 1959 від 17.12.2020 року.

3. В разі відсутності у ВЦА м. Сєвєродонецька призначеної відповідальної особи, (носія організаційно-розпорядчих повноважень ). якою було прийнято рішення щодо відмови у наданні інформації на запит ОСОБА_1 лист вих. 1959 від 17.12.2020 року з метою надання пояснень та отримання протоколу про адміністративне правопорушення, прибути до громадської приймальні Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Луганській області (проспект Перемоги, 127, м. Лисичанськ, Луганська обл.), 18.02.2021 року об 11-00 год керівнику військово-цивільної адміністрації м. Сєвєродонецьк Луганської області.

При цьому правовою підставою для висунення і задоволення такої вимоги, зазначено ст. ст. 13, 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», Уповноважений має право запрошувати посадових і службових осіб, громадян України, іноземців та осіб без громадянства для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, які перевіряються по справі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», органи державної влади, органи місцевого самоврядування, об`єднання громадян, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, посадові та службові особи, до яких звернувся Уповноважений, зобов`язані співпрацювати з ним і подавати йому необхідну допомогу, зокрема надавати інформацію і давати пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень.

Проте, вказаними нормами не передбачено права Уповноваженого (чи його представника) вимагати від посадових чи службових осіб забезпечити особисте прибуття будь-якої посадової чи службової особи до місця розташування Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини для надання ними пояснень, а також для складання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення.

Пункт 7 дає право представнику Уповноваженого тільки запросити людину для отримання від неї усних чи письмових пояснень, але таке прохання не може бути предметом вимоги, оскільки за статтею 63 Конституції України, кожна людина має право відмовитись давати пояснення чи показання щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів.

Що стосується вимоги представника Уповноваженого з дотримання прав жителів Донецької та Луганської областей Чернікова К.Г. про встановлення відповідальної особи, якою було прийнято рішення щодо відмови у наданні інформації на запит ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Дійсно, ч. 5 ст. 14 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», передбачено, що Уповноважений (а значить і його представник) здійснює парламентський контроль за дотриманням права на доступ до публічної інформації. Для чого, цим законом та Кодексом України про адміністративне правопорушення йому надано широкий спектр правових можливостей щодо здійснення такого контролю у тому числі й можливість вимагати від посадових і службових осіб органів місцевого самоврядування, вчинення дій, передбачених статтями 13 та 22 Закону №776. Але з огляду на положення статті 212-3, пункту 8-1 частини 1 статті 255, частини 2 статті 251 та частини 2 статті 254, і частини 1 статті 256 КУпАП, представник Уповноваженого ВРУ з прав людини, не має права вимагати встановлювати замість нього конкретних фізичних осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, передбачене статтею 212-3 КУпАП.

Суд дійшов до такого висновку, оскільки маючи повноваження на встановлення події адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 212-3 КУпАП, представник Уповноваженого з дотримання прав жителів Донецької та Луганської областей Черніков К.Г. не міг перекласти частину своїх повноважень у вигляді встановлення особи, яка вчинила таке правопорушення і наявності складу адміністративного правопорушення в діянні такої особи, на будь-кого. Позаяк вчинення будь-яких дій, пов`язаних із встановленням особи, винної у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 212-3 КУпАП було виключною його компетенцією.

З пояснень, наданих в судовому засіданні, представником Уповноваженого з дотримання прав жителів Донецької та Луганської областей Чернікова К.Г., відповідь на вищевказану вимогу представника надіслано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

18.02.2021 року, без проведення додаткової перевірки, отримання та вивчення відповідних документів для встановлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, Уповноваженим з дотримання прав жителів Донецької та Луганської областей ОСОБА_4 було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 .

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості щодо моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, що унеможливлює перевірку судом дотримання уповноваженою особою 24-годинного строку для складення адміністративного протоколу.

При цьому, зазначаючи в обґрунтування складення адміністративного протоколу невиконання законних вимог Уповноваженого, ОСОБА_2 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, тоді як невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини порушення норм утворюють зовсім інший склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 188-40 КУпАП.

Разом з тим, виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

За змістом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Механізм складання уповноваженими особами Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - уповноважені особи) протоколів про адміністративні правопорушення, що передбачені, зокрема, статтями 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначається Порядком оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженим наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 № 3/02-15 (зі змінами згідно з наказом Уповноваженого 14.02.2018 № 3/02-18) (далі Порядок).

Відповідно до п. 2.5, 2.6 Порядку, особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, має бути ознайомлена з її правами і обов`язками, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 63 Конституції України, про що зазначається у протоколі. Особі, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати письмове пояснення та зауваження по суті вчиненого правопорушення. Пояснення та зауваження або включаються до протоколу, або додаються до протоколу окремо.

У разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від надання пояснень та зауважень по суті вчиненого правопорушення, уповноважена особа вносить до нього відповідний запис.

Пунктами 2.8, 2.9, 2.11, 2.12, 2.13 вказаного Порядку визначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках. Другий примірник протоколу під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі, якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, відмовляється від ознайомлення з таким протоколом або в неї відсутні зауваження щодо змісту протоколу уповноважена особа, що складає протокол, робить про це відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом уповноваженої особи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. При наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які додаються до протоколу.

Другий примірник складеного протоколу та копії інших матеріалів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, рекомендованим листом із зворотним повідомленням про вручення та з описом вкладення протягом 10 календарних днів разом із супровідним листом в конверті з позначкою "особисто" направляються особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, у разі якщо вказана особа:

- відмовляється від отримання другого примірника протоколу,

- не з`являється для ознайомлення з протоколом.

Проте, матеріали справи не містять доказів, про належне повідомлення ОСОБА_2 про дату складання щодо нього протоколу. Також, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, складений 18.02.2021 року за відсутності ОСОБА_2 , останнньому не було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ОСОБА_2 був позбавлений можливості надати свої пояснення з приводу зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Не надання ОСОБА_2 для ознайомлення протоколу про адміністративне правопорушення, не роз`яснення йому прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, є порушенням права на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки такими діями ОСОБА_2 був позбавлений можливості захищатися у спосіб, передбачений КУпАП.

Також, сам протокол про адміністративне правопорушення від 18.02.2021 року складений у відсутності ОСОБА_2 , не містить підпису останнього або запису щодо його відмови від отримання протоколу чи направлення протоколу засобами поштового зв`язку.

Крім того, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 18.02.2021 року, крім посади та місця роботи, не містить відомостей про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, а саме - відсутня дата народження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, сам протокол не в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також порушено процедуру його складення, провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 212-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова