Справа №577/3969/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Потій Н. В.
Номер провадження 33/816/135/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Двінського Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за те, що він 05 жовтня 2020 року о 19 год. 30 хв. в м. Конотоп по вул. Бр. Лузанів керуючи транспортним засобом FORD н/з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, мав порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказував, що суд незаконно розглянув справу без його участі, всупереч поданому його захисником клопотанню про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на самоізоляції.

Вважав, що до відповідальності притягнутий незаконно, оскільки в стані наркотичного сп`яніння не перебував, так як не вживає ні спиртних напоїв, ні наркотиків, на обліку в наркодиспансері не перебуває.

Крім того, ОСОБА_1 стверджував, що він не був відсторонений від керування автомобілем, його транспортний засіб не вилучали, а дозволили подальше керування.

Вказував, що від огляду не відмовлявся, а виявив бажання поспілкуватися зі своїм адвокатом, в той час як працівники поліції займалися своїми справами, протоколу ОСОБА_1 не підписував, бачив хлопця і дівчину, але вони до нього не підходили і в їх присутності з поліцейським він не спілкувався.

Стверджував апелянт, що тривалий час перебував на лікуванні та випадково дізнався про винесену відносно нього постанову.

Наголошував ОСОБА_1 і на тому, що в основу оскаржуваної постанови були покладені письмові пояснення свідків, які не були допитані в суді. Також вказував, що при особистому спілкуванні зі свідком ОСОБА_2 , він вказував, що поліцейські пояснили йому, що зупинили ОСОБА_1 за неосвітленість заднього номерного знаку, показали йому протокол про це, який він і підписав. Письмових пояснень про обставини події він не давав, а його підпис у поясненнях сфальсифікований. Вказував ОСОБА_1 також, що свідок ОСОБА_3 є родичкою керівника патрульної поліції м. Конотопа.

Звертав увагу ОСОБА_4 і на відсутність відеозапису що б було беззаперечним доказом його невинуватості.

Зазначав ОСОБА_1 і про те, що являється інвалідом третьої групи, отримує соціальну допомогу у сумі 1700 грн., а тому накладення на нього штрафу поставить його у скрутне матеріальне становище.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі, а також просив допитати свідка ОСОБА_2 .

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Двінського Ю.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими.

За правилами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, за обставин, встановлених судом першої інстанції є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 490133 від 05.10.2020 року, складеним у присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з якого вбачається, що 05 жовтня 2020 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Конотоп по вул. Бр. Лузанів, керуючи транспортним засобом марки «FORD» реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, мав порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

З даним протоколом про адміністративне правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був ознайомлений, проте від надання пояснень у протоколі, отримання копії протоколу і підпису відмовився. (а.с. 2)

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 з яких вбачається, що у її присутності працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку, а саме в медичному закладі, на що він відмовився; (а.с. 3)

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 з яких вбачається, що 05 жовтня 2020 року о 20 год. 20 хв. він був залучений як свідок для оформлення адміністративних документів. В його присутності ОСОБА_1 , в установленому законом порядку, відмовився пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Так, апеляційний суд не може визнати процесуальним порушенням твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд без врахування клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату, здійснив розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та у відсутність його захисника, чим позбавив їх права брати участь у розгляді справи та надавати пояснення про обставини справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду вбачається, що зазначеним обставинам суд надав оцінку та вказав, що судові засідання призначені на 30 жовтня 2020 року, 12 листопада 2020 року та 03 грудня 2020 року були відкладені за клопотанням захисника Сусліна Є.В., у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на лікуванні. У наступний призначений день відкладення розгляду справи - 21 грудня 2020 року розгляд справи не відбувся, оскільки головуюча суддя перебувала на лікарняному з 17 грудня 2020 року і по 24 грудня 2020 року, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 30 грудня 2020 року.

Матеріалами справи підтверджується також те, що захисник ОСОБА_5 отримав повістку про виклик до суду ОСОБА_1 , про що свідчить розписка за його особистим підписом.

28 грудня 2020 року захисник Суслін Є.В. в черговий раз звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи через перебування ОСОБА_1 на самоізоляції.

Крім того, жодних підстав для перебування ОСОБА_1 на самоізоляції апеляційний суд не встановив, як і не було надано доказів, що ОСОБА_1 , чи хтось із його близьких захворів на хворобу, яка потребує самоізоляції.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції вчинено всі необхідні дії спрямовані на повний та всебічний розгляд справи, а тому, наступне завершальне судове засідання 30.12.2020 року суд, з врахуванням вимог ст. 268 КУпАП та вимог щодо дотримання розумних строків розгляду справи, провів без участі ОСОБА_1 та його захисника Сусліна Є.В.

А тому, безпідставними є твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, оскільки на переконання суду апеляційної інстанції, захисник Суслін Є.В. не був позбавлений можливості повідомити ОСОБА_1 , як особу чиї права та законні інтереси він захищає, про дату та час відкладення розгляду справи і спростувань вказаних обставин апеляційна скарга не містить, а тому апеляційний суд не вбачає процесуальних порушень під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції, які стали б підставою для безумовного скасування винесеного ним судового рішення.

Що стосується доводів ОСОБА_1 стосовно того, що в основу оскаржуваної постанови були покладені письмові пояснення свідків, які не були допитані в суді, то суд апеляційної інстанції до вказаних доводів ставиться критично та вказує наступне.

Так, під час судового засідання суду апеляційної інстанції у якості свідка був допитаний ОСОБА_2 , який пояснив, що при описаних вище обставинах повертався з роботи та був зупинений працівниками поліції й запрошений у якості свідка під час оформлення ними протоколу відносно громадянина ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння. ОСОБА_2 вказував, що водій весь час знаходився в своєму автомобілі та розмовляв по мобільному телефону. Зазначав, що разом з ним у якості свідка була запрошена також й інша жінка. Про точну кількість документів, яку підписував не пам`ятає, оскільки не знайомий з процедурою оформлення протоколу про адміністративні правопорушення, проте зазначив, що протокол при ньому був йому зачитаний і він залишив особистий підпис у протоколі. Щодо підпису в поясненні то ОСОБА_2 вказав, що підпис йому не належить.

В той же, апеляційний суд зазначає, що такі покази свідка ОСОБА_2 щодо того, що підпис у поясненнях йому не належить, не впливають на факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння та доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 були надані покази в суді і він підтвердив відомості зазначені в поясненнях, доданих до протоколу.

Разом з цим, відносно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що свідки не чули його фактичної відмови, то суд до таких доводів ставиться критично, оскільки сам ОСОБА_1 і допитаний у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 вказували, що ОСОБА_1 під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення з автомобілю не виходив, а весь час вів розмову по мобільному телефону, що на переконання суду апеляційної інстанції свідчить про пасивну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції його не було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом, то, враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини, їх не можна визнати такими, які б виключали в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Безпідставними, на переконання суду апеляційної інстанції є і доводи апеляційної скарги відносно того, що працівниками поліції не було надано відеозапису з нагрудних камер, оскільки вказані доводи також не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, так як факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується іншими доказами, які є належними та допустимими і не спростовуються доводами апеляційної скарги,.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_1 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2020 року, слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.