Справа № 145/779/21
Провадження № 33/801/595/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , -

встановив:

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп. на користь держави.

В Постанові суду зазначено, що 04.05.2021 р., о 21:30 год. в м. Гнівань, по вул. Вінницьке шосе, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ИЖ 21261» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», результат тесту 1,24 проміле алкоголю.

Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, одночасно ставить питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження оскаржуваної постанови.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що його транспортний засіб не був зупинений як вказано у протоколі, оскільки автомобіль стояв на узбіччі дороги, так як в закінчилось пальне. До нього під`їхали працівники поліції в той час як він стояв біля автомобіля і чекав на свого друга, який пішов по бензин. Наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази зупинки його транспортного засобу. Звертає увагу на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: о 21:46 год та час проходження огляду 21:48 год, тобто складення протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передувало проходженню медичного огляду на встановлення стану сп`яніння. Зазначає, що працівниками поліції всупереч вимог Інструкції не було складено Акт огляду на стан сп`яніння. Висловлює сумніви, щодо належної якості відеозапису, оскільки він був здійснений у темну пору доби.

На підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду заявник посилається на те, що постанова винесена 31 травня 2021 року без його участі, копію постанови отримав 29 червня 2021 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційний суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувану постанову винесено судом першої інстанції 31 травня 2021 року (а. с. 13).

Копію оскаржуваної постанови, надіслано на адресу ОСОБА_1 11 червня 2021 року, що підтверджується супровідним листом (а. с. 14), отримано зазначену постанову ним 29.06.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 15).

Апеляційна скарга була подана заявником до суду 07 липня 2021 року, що підтверджується відміткою на штампі вхідної кореспонденції Тиврівського районного суду Вінницької області (а. с. 16).

Враховуючи те, ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи у суді першої інстанції, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску останнім строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 464740 від 0405.2021 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 04.05.2021 року, роздруківкою алкотестера «Драгер» № 3196 від 04.05.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція) якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В роздруківкці з «Drager Alcotest 6810» вказані результати тестування ОСОБА_1 з поміткою 1,24 проміле, яке проведено 0 21:48 год 04.05.2021 року (а. с. 3), а з Протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 464740 від 04.05.2021 року, вбачається, що він складений о 21:46 год 04.05.2021 року (а. с. 4)., з чого слідує, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_2 ще до проходження ним огляду на стан сп`яніння, що є неприпустимим, а відтак протокол є неналежним доказом.

Апеляційний суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній Акт огляду водія на стан сп`яніння, в якому б містилися ознаки такого стану чи інформація про результати проходження такого огляду. Водночас вважаю за необхідне зазначити про неналежне виконання уповноваженими особами патрульної поліції своїх обов`язків.

Стосовно посилання ОСОБА_1 на неналежну якість відеозапису зазначаю наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 3.3 та п. 3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)працівниками патрульно поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту поліції від 03.02.2016 року № 100 нагрудна відекоамера (відеореєстратор) повинна активуватись працівниками патрульної поліції та знаходитись в режимі відео зйомки при будь якому контакті з особами. Після активації відекоамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно.

Тобто виходячи з вищезазначеного та з дослідженого відеозапису, наявного на диску, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення (а. с.8) вбачається, що працівниками поліції не дотримано вимог вище зазначеної інструкції: на диску запис починається з того, що працівник поліції дають ОСОБА_1 прилад «Drager Alcotest 6810» для продування. Момент зупинки автомобіля відеозапис не містить, що в свою чергу свідчить про неналежність відеозапису як доказу вини ОСОБА_1 .

Виходячи з положень ст. 62 Конституції України, суд трактує як підтвердження пояснень ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, автомобіль не зупиняли працівники поліції.

Відтак суд першої інстанції не вчинив усіх дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин справи, не з`ясував чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, встановлені під час апеляційного розгляду обставини вказують на те, що при розгляді справи суддя припустився спрощеного підходу при її розгляді, хоча і дослідив докази, однак не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. ст. 9, 245,2 52 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Враховуючи викладене, наявні підстави для скасування постанови місцевого суду з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247, 294 КУпАП, суд-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета