Справа № 264/2672/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Литвиненко Наталя Вікторівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно змісту проколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №406288 від 24.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 24.04.2021 року о 01-15 годині, рухаючись по вул. Карпінського, 69А в Кальміуському районі м. Маріуполя, керував автомобілем «ВАЗ 21093» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alkotest та медичного огляду, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат Алексєєнко В.О. в письмових поясненнях просив суд провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння. Для того, що виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції. Так, у матеріалах справи відносно ОСОБА_1 містяться докази у вигляді відеозапису з якого вбачається, що останній перебуває на передньому сидінні транспортного засобу ВАЗ 21093 номерний знак НОМЕР_1 , у ввімкненому стані. Однак, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а отже його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є обґрунтованою та він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Звертав увагу суду на відсутність в протоколі відносно ОСОБА_1 відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, а тому даний доказ слід є неналежним, на що вказує ВС у постанові у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року( справа №524/5536/17). Тому, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши наявні у справі матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21093 номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest на місці зупинки та в медичному закладі, разом з протоколом суду надано відеофайли на двох оптичних дисках, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапорт працівника поліції.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , останні зазначили, що 24.04.2021 року були запрошені співробітниками патрульної поліції при складанні адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В їх присутності водій на вимогу працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest» та в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису, а саме файлу IMG_3693 на якому зафіксовано, що працівник поліції підходить до автомобілю ВАЗ 21093, який стояв на узбіччі дороги з включеним двигуном. Через вікно вищевказаного транспортного засобу видно, що на сидінні водія перебуває ОСОБА_1 . Наступні відеофайли містять інформацію як ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння та складається протокол.

Згідно рапорту інспектора взводу 1 роти 1 батальйону УПП В Донецькій області ДПП Ревіна А. вбачається, що 24.04.2021 року було зупинено автомобіль ВАЗ 21093 номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення п.2.3в Правил дорожнього руху України. Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння та у медичному закладі, водій відмовився. На ОСОБА_1 було складено протокол серії ДПР18 №406288 ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - за текстом постанови Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, вбачається, що огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 3 Порядку); не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (пункт 4 Порядку); у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).

На підставі п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При цьому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності заст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно із п.1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Таким чином, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Однак, ні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ні відеозаписи з місця події, не містять відомостей того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, вказаним у протоколі, здійснюючи його рух, тобто є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол складений працівником поліції Ревіним А.О., не може бути єдиним доказом цієї події. Беззаперечно встановлено, що автомобіль ВАЗ 21093 номерний знак НОМЕР_1 не переміщався у просторі, що зафіксовано на відеозаписах.

Рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Така правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а.

Посилання ОСОБА_4 на відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис з огляду на правовий висновок викладений у постанові ВС у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року справа №524/5536/17 судом оцінюється критично, оскільки висновки щодо застосування норм права, викладені в даній постанові Верховного Суду, враховуються при розглядах, судами, публічно-правових спорів, зокрема при оскарженні постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, які при цьому керуються Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

З огляду на відсутність доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки не доведено виконання ним функцій водія та рух транспортного засобу під його керуванням 24 квітня 2021 року, то доводи, покладені в основу складеного протоколу про таке правопорушення, не знайшли свого підтвердження в суді.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Аналізуючи всі досліджені докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , не знайшла свого підтвердження, а тому справа щодо нього підлягає закриттю за відсутністю складу в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подано апеляцію до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: Н. В. Литвиненко