П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року місто Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі головуючого судді Подоляк Я.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від заступника начальника Головного управління - начальника управління оперативного забезпечення зон проведення АТО Головного управління ДФС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Сніжне Донецької області, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Сніжнянським МВ ГУМВС України в Донецькій області 16.04.2009, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП,

встановив:

21 травня 2021 року о 13 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 , перетинав лінію розмежування КПВВ «Новотроїцьке», рухаючись у напрямку м. Сніжне смт. Великоновосілка, рухаючись на автомобілі ВАЗ 1183-110-20 державний номерний знак НОМЕР_2 . Під час огляду особистих речей ОСОБА_1 працівниками ДФС, спільно з співробітниками групи 1 операцій в органах військового управління ОТУ СХІД СБ України та Державною прикордонною службою України, виявлено грошові кошти у сумі 3000 (три тисячі) доларів США, що в еквіваленті складає 82740 грн., 158000 ( сто п`ятдесят вісім тисяч) російських рублів, що становить 142306 грн., і знаходились в кишені та особистій сумочці ОСОБА_1 , тим самим порушив п.2 Наказу №52 від 14.07.2020 «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник - адвокат Сагіров Ф.П. в судове засідання не з`явилися, надали письмові заперечення щодо адміністративного протоколу, в яких зазначили, що ОСОБА_1 є тимчасово переміщеною особою з м. Сніжне, і зараз разом з родиною мешкає у смт. Велика Новосілка. 21 травня 2021 року перетинав КПВВ "Новотроїцьке" разом з дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями наданими головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Гроші які були вилучені під час його особистого огляду 21.05.2021, призначались для повернення ОСОБА_3 , які були в неї запозичені для проведення операції, про що надає відповідні медичні документи та договір позики. Перевезення грошей не приховував, перевозив їх у кишені та особистій сумоці, про що повідомив працівників ДФС. У своїх пояснення наданих працівникам ДФС він зазначав про належність та походження таких грошових коштів, проте гроші були вилучені. Просив суд визнати підтвердженим походження грошових коштів та провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, справу розглянути без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до висновку, що провадження по адміністративній справі слід закрити у зв`язку із відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.245,280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідальність за ст. 204-3 КУпАП наступає за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Пунктом 2 Наказу №52 від 14.07.2020 «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України установлено, що фізична особа може переміщувати готівкові кошти з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях на контрольовані Україною території у сумі, що не перевищує 50 000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті, без підтверджувальних документів про їх походження, а також у сумі, що перевищує 50 000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті, за умови погодження переміщення цих коштів з представниками координаційного центру відповідно до законодавства.

Аналізуючи зазначені норми законодавств, можна дійти висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-3 КУпАП, утворюють дії, зокрема, переміщення готівкових коштів з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях на контрольовані Україною території в сумі понад 50000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі, в іноземній валюті, за умови не погодження переміщення цих коштів з представниками координаційного центру відповідно до законодавства.

Стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (з подальшими змінами) передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Наприклад, у справі Лучанінова проти України (рішення ЄСПЛ від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням .

Оскільки санкція ч.1 ст.204-3 КУпАП України передбачає не тільки застосування штрафу, але й обов`язкову конфіскацією товарів, суд приходить до висновку,що загальний характер цієї норми і тяжкість передбаченого нею покарання, яке може полягати в конфіскації товарів,вартість яких законом необмежена, вимагає суворого дотримання стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню, при застосуванні указаної норми.

Так, у п.п.62,63 рішення ЄСПЛ у справі Вєренцов протиУкраїни від 11 квітня 2013 року, зазначено, що гарантія, встановлена у статті 7 Конвенції, є істотним елементом верховенства права, посідає визначне місце у системі захисту за Конвенцією, що воно не допускає жодних винятків, навіть за ст.15 Конвенції під час війни або іншої суспільної небезпеки.

Ця гарантія має тлумачитися та застосовуватися, як це випливає з її предмета і цілі, у такий спосіб, щоб забезпечувати ефективний захист від свавільного переслідування, засудження та покарання. Відповідно вона втілює, у загальних визначеннях, принцип, за яким лише закон може визначати злочин та передбачати покарання. Зокрема, забороняючи поширювати сферу застосування існуючих покарань за правопорушення на дії, що до цього не вважалися кримінальними правопорушеннями, воно також встановлює принцип, за яким кримінальне законодавство не повинно застосовуватися поширювальне на шкоду обвинуваченого, наприклад, за аналогією.

Говорячи про закон , стаття 7 Конвенції посилається на те ж саме поняття, що й те, на яке посилається Конвенція будь-де у її тексті, - поняття, що охоплює як закони, так і прецеденти. Відповідно Суд завжди розумів термін закон у його сутнісному значенні, а не у формальному. Таким чином, він включав до меж цього поняття як акти нижчого ніж закони рівня, так і неписане право. У підсумку, закон - це чинне положення, розтлумачене компетентними судами.

У вказаному рішенні ЄСПЛ також зазначає, що більш того, термін закон несе якісні вимоги, включно із тими, що стосуються доступності та передбачуваності. Ці якісні вимоги повинні бути дотримані як у розрізі визначення правопорушення, так і покарання, яке це правопорушення тягне за собою. Особа повинна знати із тексту відповідного положення та, у разі необхідності, за допомогою його тлумачення судами, які дії та бездіяльність призводять до кримінальної відповідальності та яке покарання буде призначено за дію та/або бездіяльність, про яку йдеться. Більш того, закон відповідатиме вимозі передбачуваності, навіть якщо особа має звернутися за відповідною юридичною консультацією для того, щоб оцінити, у тій мірі, що є розумною за цих обставин, наслідки, до яких може призвести ця дія.

У вищезазначеній справі Вєренцов проти України від 11 квітня 2013 року ЄСПЛ встановив порушення ст.7 Конвенції з огляду на те, що заявника було притягнуто адміністративної відповідальності за ст.185-1 КпАП України, тобто за порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій . При цьому ЄСПЛ відзначив, що статті 39 та 92 Конституції України чітко вимагають того, щоб такий порядок було встановлено законом, але до цього часу Верховна Рада України не прийняла спеціальний закон, який би визначав порядок організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій. За цих умов регулювання такого порядку Указом Президії Верховної Ради СРСР від 28 липня 1988 року Про порядок організації і проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій в СРСР або актами органів місцевого самоврядування є, на думку ЄСПЛ, недостатнім. У зв`язку з цим, ЄСПЛ зазначив: Тому неможливо дійти висновку про те, що порядок, зазначений у статті 185-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, був визначений достатньо точно для того, щоб надати заявникові можливість передбачити, тією мірою, якою це було обґрунтовано обставинами, наслідки його дій… Суд повторює…, що, хоча таке правопорушення як порушення порядку проведення демонстрацій передбачалося Кодексом України про адміністративні правопорушення, його підстава, тобто, власне порядок проведення демонстрацій, не була з належною чіткістю встановлена національним законодавством... За відсутності чіткого та передбачуваного законодавства, що визначає правила проведення мирних демонстрацій, покарання заявника за порушення неіснуючого порядку було несумісним зі статтею 7 Конвенції .

Застосовуючи указані стандарти ЄСПЛ до цієї справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що закон дозволяє перевезення на підконтрольну територію готівкових коштів на суму понад 50 000 грн. за умови погодження її з представниками координаційного центру, яке відбувається відповідно до законодавства. Проте чинним законодавством така процедура погодження чітко не визначена, у зв`язку з чим особа яка перевозила грошові кошти, повідомивши про їх перевезення і походження правомірно вважала, що таким чином дотрималась відповідної процедури.

Як вбачається з матеріалів про адміністративне правопорушення, в обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, посадова особа послалась на протокол про адміністративне правопорушення № 0186 від 21.05.2021року, протокол вилучення грошових коштів, акт передання на відповідальне зберігання грошових коштів у сумі 3000 доларів США, що в еквіваленті становить 82740 гривень, 158000 російських рублів, що становить 142306 грн., покупюрний опис грошових коштів, фототаблицю до протоколу, пояснення свідків вилучення грошових коштів. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази відсутності у ОСОБА_1 погодження переміщення коштів з представниками координаційного центру відповідно до законодавства, та те, що йому пропонувалось надати такі підтвердження.

У той же час, ОСОБА_1 суду пояснив, що необхідність перевезення такої суми одноразово викликана необхідністю лікування атеросклеротичного кардіосклерозу та запланованої на червень місяць операції у кардіохірурга. Гроші які він перевозив надала йому знайома ОСОБА_3 , ці гроші він під час перетинання лінії розмежування не приховував і повідомив про їх наявність працівникам ДФС, проте зазначені кошти було вилучено. Надав суду копію виписки із медичної карти, діагноз: атеросклеротичний кардіосклероз та запланованої на червень місяць операції у кардіохірурга.

Необхідно зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості, при цьому в ст. 62 Конституції України унормовано, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше яке на підставах і в порядку, встановлених законом; розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відтак, належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у порушенні порядку переміщення грошових коштів через лінію розмежування матеріал про адміністративне правопорушення не містить, тому суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.204-3 КУпАП, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.204-3, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-3КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США, 158000 ( сто п`ятдесят вісім тисяч) російських рублів, що становить 142 306 грн., які згідно акту прийому-передачі ТМЦ на відповідальне зберігання від 21.05.2021 року вилучені та передані на відповідальне зберігання ст. у/о з ОВС другого відділу УОЗ зон проведення АТО ГУ ДФС у Донецькій області Пуленку Ю.Г., повернути ОСОБА_1 за належністю.

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний суд через Волноваський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Я.М. Подоляк