ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1220/21 Справа № 212/3685/17 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2017 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №065612 від 17.06.2017, водій ОСОБА_1 , 17 червня 2017 року, о 02-00 годин, керував автомобілем марки «Деу Ланос», номерний знак НОМЕР_1 в м. Кривому Розі по Калачевського, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (збуджений стан, зіниці ока не реагують на світло) на вимогу пройти медичний огляд у встановленому порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, 07 липня 2021 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, ОСОБА_1 зазначив, що копію постанови отримав лише 29.06.2021 року, вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з об`єктивних та незалежних від його волі причин.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поважність строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є безпідставними виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2017 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №065612, вказане підтверджує, що останній знав про існування справи відносно нього. При складанні протоколу поліцейськими було повідомлено ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи у Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 12 липня 2017 року о 10 годині 00 хвилин.

На адресу правопорушника, судом направлено судову повістку про розгляд справи.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , стосовно того, що у 2015 році він передав своє посвідчення водія знайомому, який не повернув його документи, та протокол про адміністративне правопорушення було складено не відносно нього, оскільки останній перебував в іншому місті.

Так, ОСОБА_1 повинен був після втрати особистих документів вжити усіх необхідних заходів для термінового відновлення втрачених документів, з огляду на те, що останній мав намір влаштуватись в служби перевезення пасажирів (таксі). При цьому, ОСОБА_1 не звертався до сервісного сервісного центру з питання відновлення водійського посвідчення тривалий час, тобто через 4 роки після втрати посвідчення, останній вирішив відновити посвідчення, що ставить під сумнів його доводи та останні не беруться до уваги судом апеляційної інстанції.

Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не наведено поважних причин, які б могли слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

З огляду на вищевикладене, а також оскільки ОСОБА_1 в клопотанні не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в поновленні строку апеляційного оскарження останньому слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, через неповажність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко