Справа № 654/1902/21
Провадження №3/654/1278/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 р.

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Третьякова І.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацючого,

за ст. 124 КУпАП, -

у с т а н о в и л а :

06.07.2021р., близько 19:10 год. в с. Нова Збур`ївка по вул. Пшенична, 45, Скаджовського району, Херсонської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «RAVON R-4» д.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та погодні умови, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив з`їзд на праве узбіччя де відбувся наїзд на перешкоду (бетонний стовп). В результаті даних подій транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав суду письмові пояснення в яких просив провадження у справі закрити у зв`язку відсчутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що він рухаючись по несправній дорозі потрапив у вибоїну, яка була залита водою, а тому його транспортний засіб зійшов на узбіччя. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини, а тому він не підлягає адміністративній відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі обставини, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 ПДР України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги вищевказаних пунктів ОСОБА_1 в повній мірі виконані не були, оскільки недотримання безпечної швидкості руху призвело до неможливості контролювати керованість транспортного засобу внаслідок чого автомобіль здійснив неконтрольований з`їзд на праве узбіччя, що призвело до його пошкодження.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні даного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди та письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких він вказує, що під час руху на не асфальтованій дорозі в поганому стані після дощів, він не врахував дорожню обстановку на слизькій дорозі від чого автомобіль занесло на праве узбіччя та відбувся наїзд на бетонний блок. Транспортний засіб отримав пошкодження переднього бамперу.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ч.1, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

На думку суду, для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей.

Так, з пояснень ОСОБА_1 судом було встановлено, що об`єктивною обставиною, яка зумовила дорожньо-транспортну пригоду стала вибоїна, яка після дощу була заповнена водою, а тому водій не зміг завчасно її помітити, оцінити глибину та безпечно об`їхати. Результатом потрапляння колеса автомобіля у вибоїну стала різка зміна напрямку руху та некерованість транспортного засобу.

Також, суд приймає до уваги той факт, що порушення ОСОБА_1 вимог ПДР не заподіяло шкоди майну чи здоров`ю, тобто не призвело до жодних негативних наслідків для інших осіб, окрім самого порушника, який зазнав матеріальних збитків через пошкодження автомобілю.

Крім цього, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, обставин, які б пом`якшували чи обтяжували його відповідальність, судом не встановлено.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про малозначність допущеного ОСОБА_1 правопорушення. Досягнення виховних і превентивних цілей у даному випадку можливе без застосування адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КпАПта обмежитися усним зауваженням, у зв`язку з чим справу закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.22, ст. 40, ст.124, ст. 284, ст. 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд.

Суддя І. В. Третьякова