Справа №461/5272/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року м.Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р., за участю представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Бориславського А.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , громадянина України, керівника компанії «APRAPRODUCTSP. z.o.o.»(30-100, Krakow, Wladyslawa Lokietka 6A/12NIP : НОМЕР_1 )

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил від 26.02.2020 року № 0376/20900/20, 22.02.2021 у зону митного контролю пункту пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби в напрямку «в`їзд в Україну» в`їхав транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , під керуванням водія компанії «LUK-TRANS», яким переміщується товар за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ № UA209170/2021/012347.

Як підставу для переміщення товару водієм до митного контролю було подані наступні товаросупровідні документи: міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) без номера від 17.02.2021 року;рахунок-фактура (Faktura) №FS/6/02/2021 від 17.02.2021 року; специфікація (SPECYFIKACJA TOWARU DO FAKTURY) №FS/06/02/2021 від 18.02.2021 року.

Відповідно до поданих товаросупровідних документів на митну територію України в митному режимі «імпорт» на адресу ТОВ «КАВУЛЯ» (79026, Львівська обл., м. Львів, вул. Рубчака 23) переміщується товар «Готовий харчовий продукт вироблений на основі екстракту кави у вигляді порошку, розфасований для роздрібної торгівлі...». Відправником (продавцем) товару зазначена компанія «ARRA PRODUCT SP. Z О.О.» (30-010, Krakow, Wladyslawa Lokietka 6A/12), а його вартість становить 21 562,20 євро, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 725 520,60 гривень.

Під час здійснення митного контролю у водія транспортного засобу у папці серед документів виявлено міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) без номера від 19.02.2021, та рахунок-фактуру (Faktura) №l/WDT/02/2021 від 19.02.2021 року. Відповідно до вказаних документів компанія «APRA PRODUCT SP. Z О.О.» придбала у словацької компанії «JK Investments s.r.o.» (Palarikova 289/11, Senica , 90501 Slovakia) товар, який ввозиться на митну територію України за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ № UA209170/2021/012347, а його загальна вартість становить 39 025,80 євро, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 1 313 155,80 гривень.

Аналізом поданих до митного контролю та оформлення товаросупровідних документів, а також виявлених документів, встановлено розбіжності щодо дати їх складання. Так, подані до митного контролю та оформлення документи складені 17 та 18 лютого 2021 року, а виявлені 19 лютого 2021 року. Тобто, компанія «APRA PRODUCT SP. Z O.O.», ще не будучи власником товару, склала завідомо фіктивні документи (рахунок-фактура (Faktura) №FS/6/02/2021 від 17.02.2021 року).

У ході проведення перевірки опитано керівника ТОВ «КАВУЛЯ» ОСОБА_2 , який пояснив, що документи: рахунок-фактуру (Faktura) №FS/6/02/2021 від 17.02.2021 та специфікацію (SPECYFIKACJA TOWARU DO FAKTURY) №FS/06/02/2021 від 18.02.2021, які були підставою для митного оформлення попередньої митної декларації типу ІМ ЕЕ №UA209170/2021/012347, ним отримані засобами електронного зв`язку від компанії «APRA PRODUCT SP. Z О.О.» 17.02.2021 року. Тобто 17.02.2021, ТОВ «КАВУЛЯ» вже були отримані документи фактична дата яких ще не наступила (специфікація (SPECYFIKACJA TOWARU DO FAKTURY) №FS/06/02/2021 від 18.02.2021 року).

З метою з`ясування обставин переміщення через митний кордон України товару за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ № UA209170/2021/012347, Галицькою мит. Держмитслужби листом від 25.02.2021 №7.4/20-01/14/4337 викликався ОСОБА_1 керівник компанії «APRA PRODUCT SP. Z О.О.» (30-010, Krakow, Wladyslawa Lokietka ідентифікаційний номер NIP НОМЕР_1 ), однак у визначений час не прибув та про і неявки не повідомив.

Таким чином, під час проведення перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_3 керівник компанії «APRA PRODUCT SP. Z О.О.» вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо ціни та вартості товарів, які необхідні для визначення його митної вартості.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Бориславський А.Л., під час розгляду справи факт вчинення правопорушення заперечив, з мотивів, наведених у письмових запереченнях та просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Представник Галицької митниці Держмитслужби підтримав протокол про порушення митних правил та просив суд ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки у матеріалах справи є достатні докази, що підтверджують наявність у його діях складу вказаного правопорушення і визначити міру стягнення.

Заслухавши думку представника Галицької митниці Держмитслужби, пояснення захисника - адвоката Бориславського А.Л., дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази митного органу та зібрані стороною захисту в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1 Митного кодексу України (надалі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи МК чи іншими законами

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає за необхідне згідно зі ст. 487 МК України, застосувати норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

При цьому, за змістом ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст.2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

Відповідно до ст. 495 МК України протокол про порушення митних правил є джерелом доказів у справі.

Протокол про порушення митних правил є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Частиною першою статті 483 МК України передбачено відповідальність особи за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

У цьому розумінні переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон:

із використанням тайників або інших засобів, що утруднюють їх виявлення використанням інших засобів, що утруднюють виявлення предметів (тобто фізичне приховування), має визнаватися, зокрема, потрібно затратити зусилля для приховування (зокрема щось розібрати, розкрутити, розшити і т.д.). Необхідно застосувати інструменти чи механізми і затратити людську працю (викрутки чи інші інструменти).

шляхом надання одним предметам вигляду інших;

з поданням до митного органу України як підстави для переміщення предметів підроблених документів або таких, що одержані незаконним шляхом, містять неправдиві дані чи є підставою для переміщення інших предметів.

Диспозиція ч.1ст.483 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1ст. 483 МК України доказуванню підлягає зокрема той факт, що саме він умисно вчинив дії, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо ціни та вартості товарів, які необхідні для визначення його митної вартості.

Об`єктом правопорушення передбаченого за ч.1ст. 483 МК України є встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення за ч.1ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо ціни та вартості товарів, які необхідні для визначення його митної вартості.

Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті, до якої притягується особа за порушення митних правил.

Згідно пункту п.2 Контракту №1 товар поставляється на умовах CIP.

Інкотермс (Incoterms, International commercial terms) - це міжнародні правила в форматі словника, що забезпечують однозначні тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у договорах міжнародної купівлі-продажу, розроблені Міжнародною торговою палатою.

Правила Incoterms (Інкотермс) представляють собою скорочені за першими трьома літерами торгові терміни, які відображають підприємницьку практику в договорах міжнародної купівлі-продажу товарів. Правила Інкотермс визначають в основному обов`язки, вартість і ризики, що виникають при доставці товару від продавців до покупців.

В Інкотермс-2010 визначені 11 термінів, 7 з них можна застосовувати до будь-якого виду транспорту основного перевезення.

CIP:те саме, що CPT, але основне перевезення страхується продавцем.

?CIP Carriage and Insurance Paid to / Перевезення і страхування оплачені до

"Carriage and Insurance Paid to / Перевезення і страхування оплачені до" означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованій продавцем, в узгодженому місці (якщо таке місце погоджено сторонами) і що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати по перевезенню, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення. Продавець також зобов`язаний укласти договір страхування, що покриває ризик втрати або пошкодження товару під час перевезення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який є знайомим ОСОБА_1 , пояснив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавуля» та фірмою було укладено договір на поставку товару. 18.02.2021 року він отримав лист з документами на товар. ОСОБА_2 попередив митний орган про проведення поставки товару, шляхом скерування заяви до якої було долучено також контракт №1, рахунок-фактуру №FS/6/02/2021; специфікацію № FS/6/02/2021; ІМ ЕЕ №UA209170/2021/012347.

Суд надає віри поясненням свідка ОСОБА_2 , оскільки такі нічим не спростовані та узгоджуються з матеріалами справи.

Дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України, оскільки матеріалами справи не доведено, що останній вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо ціни та вартості товарів, які необхідні для визначення його митної вартості, оскільки документи для переміщення товару через митний кордон були надані не ним, а іншою особою.

Згідност.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.ст.486,489 МК України при розгляді справи про правопорушення митних правил підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення (тобто час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, з дотриманням вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин кожної справи.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи зі змісту даної статті, склад вказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Згідно ч.1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.4 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обовязок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, вказана справа підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, відсутня.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд прийшов до беззаперечного переконання, що обставини, які викладені в протоколі від 26 лютого2021 року № 0376/20900/21, не відображають всіх ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, при цьому суд позбавлений права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно з протоколом слід повернути компанії Товариству з обмеженою відповідальністю «Кавуля», оскільки в судовому засіданні встановлено, що ця компанія є покупцем даного товару, одержувачем та відповідно власником товару.

Керуючись п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, ст.ст.198, 222, 255, 257, 335, 483, 528 МК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил від 26 лютого 2021 року № 0376/20900/21 - повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Кавуля» (Україна, м. Львів, вул. Рубчака 23,ЄДРПОУ - 43157668) для належного митного оформлення згідно за попередньою митною декларацією типу IMEE№ UA209170/2021/012347.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя О.Р. Юрків.