Справа №591/4330/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 33/816/31/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 серпня 2020 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 10 липня 2020 року о 04-00 год. у м. Суми по вул. Харківській, біля буд. 32, керував транспортним засобом «Nissan Patrol», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alkotest 6820 ARHF в присутності двох свідків, проба позитивна 1,64 проміле, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить визнати поважною причину пропуску встановленого законом строку на апеляційне провадження, скасувати постанову судді та закрити провадження по даній справі на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За змістом доводів спільної апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суд всупереч вимогам, встановленим КУпАП не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в сукупності, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, порушені норми матеріального та процесуального права, не дотримані принципи законності та верховенства права, що призвело до прийняття незаконного рішення. Апелянт стверджує, що матеріали адміністративної справи містять ряд суперечностей, на які суд першої інстанції уваги не звернув, та розглянувши справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, працівників поліції, не з`ясував фактичні обставини події, яка відбулася. Також ОСОБА_1 вказує на допущені працівниками поліції порушення встановленого законом порядку огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, стверджуючи при цьому, що категорично не погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, а працівники поліції не пропонували пройти такий огляд в медичному закладі, відповідного направлення на проведення такого огляду не виписували. Також зазначає, що працівники поліції чинили на нього психологічний тиск, внаслідок чого він змушений був підписати акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, особа, що притягається до адміністративної відповідальності зазначає, що не був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у зв`язку із чим не міг скористатися правами, встановленими ст. 268 КУпАП, в тому числі правом на кваліфіковану правову допомогу, оскільки достатніми знаннями в галузі права не володіє.

Посилаючись на норми Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень ОСОБА_1 вважає, що інкриміноване йому правопорушення з 01 липня 2020 року не може бути кваліфіковане за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки законом таке віднесено до кримінальних проступків.

Серед іншого, апелянт зазначає, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння. В підтвердження наведеного звертає увагу, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських не містить повних відомостей про подію, яка відбулася, письмові пояснення свідків без їх безпосереднього допиту судом під присягою не можуть братися до уваги як докази. Крім того, звертає увагу, що в матеріалах справи відсутня довідка про його відсторонення від керування транспортним засобом, також відсутні телефонні номери свідків, зазначених в протоколі.

Обґрунтовуючи поважність пропуску, встановленого ст. 294 КУпАП строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що постанова Зарічного районного суду м. Суми була прийнята 20 серпня 2020 року у відсутність ОСОБА_1 , про її існування йому стало відомо лише 09 жовтня 2020 року, після чого він одразу уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Морозовим В.Ю., який і допоміг йому скласти апеляційну скаргу та подати її 16 жовтня 2020 року.

У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Морозов В.Ю., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в черговий раз не з`явились, вирішуючи питання щодо можливості розгляду даної апеляційної скарги без участі апелянта та його захисника, апеляційний суд зазначає таке.

Так, як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана 16.10.2020 року та призначена до розгляду на 02.11.2020 року.

30.10.2020 року ОСОБА_1 було подано клопотаннями про відкладення розгляду справи на іншу дати для проведення його у режимі відеоконференції за участі захисника Морозова В.Ю. та для надання йому часу для ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання щодо проведення апеляційного розгляду у дистанційному режимі було задоволено та розгляд справи відкладено на 24.11.2020 року.

24.11.2020 року ОСОБА_1 до суду на відеозвязок не з`явився та направив клопотання про відкладення судового засідання для надання йому можливості ознайомитись з матеріали справи шляхом надсилання сканкопій матеріалів справи на його електронну адресу та для формування правової позиції у справі.

24.12.2020 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, і повторно направив на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 28.12.2020 для залученні іншого адвоката через зайнятість його захисника в іншому процесі.

19.01.2021 року він в судове засідання повторно не з`явився, та знову до початку судового розгляду були надіслані заяви про відкладення розгляду справи для надання можливості дистанційного ознайомлення з матеріалами справи та виклику свідків, у зв`язку з чим провадження відкладено на 15.02.2021.

Станом на 12.02.2021 ні ОСОБА_1 ні його захисник з матеріали справи не ознайомились, в судове засідання не з`явились та ОСОБА_1 повторно надіслав заяву про відкладення апеляційного розгляду для залученні іншого адвоката через зайнятість його захисника в іншому процесі, тому справу було відкладено на 10.03.2021 року.

Однак, 09.02.2021 ОСОБА_1 повторно направив до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи для виклику свідків і будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, 10.03.2021 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Морозов В.Ю. до апеляційного суду знову ж таки не з`явились.

Апеляційний суд звертає увагу, що дана справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції вже майже 5 місяців, жодних доказів, які б підтверджували поважність причини неявки сторони захисту в судове засідання чи унеможливлювали їх участь в судових засіданнях, ОСОБА_1 та його захисником Морозовим В.Ю. надано не було.

Тому, беручи до уваги процесуальну поведінку учасників справи, апеляційний суд наголошує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Також апеляційний суд наголошує, що ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.

Враховуючи вищезазначене та оскільки неявка учасників справи про адміністративне правопорушення не перешкоджає апеляційному розгляду, то апеляційний суд вважає за можливе, відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП здійснити розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В.Ю.

Перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова місцевого судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Зарічного районного суду м. Суми відносно ОСОБА_1 була прийнята від 20.08.2020 у його відсутність та в цей же день, тобто 20.08.2020 була направлена поштою на адресу ОСОБА_1 (а.с.26).

Згідно з поштовою довідкою від 29.09.2020 копія вказаної постанови суду не була вручена ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що адресат був відсутнім за вказаною адресою, про прийняте відносно нього судове рішення ОСОБА_1 дізнався 09.10.2020, після чого уклав договір про надання правничої допомоги та 16.10.2020 звернувся з апеляційною скаргою.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а відтак пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга - розгляду.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Із матеріалів справи вбачається, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєному підтверджується даними, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії від 10.07.2020 серії ДПР 18 №136955 (а.с.1), відповідно до якого ОСОБА_1 10 липня 2020 року о 04-00 год., у м. Суми по вул. Харківській біля буд.32, керував транспортним засобом Nissan Patrol, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alkotest 6820 ARHF в присутності двох свідків, проба позитивна 1,64 проміле, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Викладені в протоколі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються роздрукованим висновком газоаналізатору Алкотест Драгер 6820 (а.с.2), проба позитивна 1,64 проміле та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від (а.с.3).

З результатами проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис як в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, так і в роздруківці результату огляду за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6820.

При цьому, слід зазначити, що всупереч наведених в апеляційній скарзі тверджень ОСОБА_1 з приводу психологічного тиску з боку працівників поліції, внаслідок чого він змушений був підписати акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом першої інстанції відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що працівник поліції ознайомлює ОСОБА_1 зі змістом складеного відносно нього протоколу, роздруківкою висновку газоаналізатору Алкотест Драгер 6820 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, пропонує їх підписати, на що ОСОБА_1 не заперечує, своєї не згоди з результатом проведеного огляду не висловлює та підписує їх без будь-яких заперечень.

Викладене також спростовує і доводи ОСОБА_1 щодо грубого порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, стверджуючи, що ОСОБА_1 не був згоден з результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та наполягав на проведенні такого у медичному закладі.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також, що ОСОБА_1 з результатом такого огляду погодився (а.с.4,5).

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на неможливість врахування судом письмових показів вказаних свідків в підтвердження його винуватості за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що вони безпосередньо судом під присягою не допитувалися не заслуговують на увагу, оскільки апелянт таких доводів не обґрунтовує та не вказує що саме ці свідки могли додаткового повідомити суду, аніж вказано в наданих ними письмових поясненнях, і як такі пояснення вплинули чи могли вплинути на законність прийнятого рішення, з огляду на те, що надані ними письмові пояснення узгоджуються з дослідженими в суді першої інстанції відеозаписами з нагрудних камер та відеореєстратора патрульних поліцейських та змістом складеного відносно ОСОБА_1 протоколу.

При цьому, слід зазначити, той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано результат проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, згоду ОСОБА_1 з таким результатом та повідомлення ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

До того ж, з наявної в матеріалах справи розписки (а.с.6) вбачається, що транспортний засіб ОСОБА_1 був переданий в керування ОСОБА_4 у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу наявності у суду законних підстав для закриття провадження у даній адміністративній справі у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність через набрання чинності 01.07.2020 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 в редакції від 20.12.2019, оскільки відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17.06.2020, який набрав чинності 03.07.2020, повернуто колишню редакцію ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність, а як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 10.07.2020.

Що ж стосується розгляду справи Зарічним районним судом м. Суми за відсутності ОСОБА_1 та даних про його сповіщення про дату, час та місце судового розгляду, як про це вказує апелянт, що може свідчити про порушення його прав, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у провадженні апеляційного суду адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 перебуває з жовтня 2020 року, при цьому справа неодноразово відкладалася за клопотаннями належних чином повідомлених як самого ОСОБА_1 , так і його захисника Морозова В.Ю., таким чином сторона захисту при розгляді справи в апеляційному суді не була позбавлена можливості реалізувати свої права і скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в тому числі і в частині надання пояснень, доказів та подання відповідних клопотань.

Однак, будь-яких посилань на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість прийнятої у справі постанови щодо визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в ході апеляційного перегляду оскаржуваної постанови стороною захисту не надано, а тому розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 не може бути підставою для скасування постанови із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, всупереч тверджень апелянта, суддя місцевого суду, проаналізувавши докази по справі, які є належними, допустимими і достовірними у розумінні ст. 251 КУпАП, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду м. Суми від 20 серпня 2020 року.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.