КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/2776/2021
Справа № 760/7205/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участю представника Київської митниці Держмитслужби - Юрківа В.В. та захисника особи, яка притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Петренка П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Короля Леоніда Івановича на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором компанії ACUTUS.PRO, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення митних правил, передбачених ст. 471 Митного кодексу України,

встановив:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 471 Митного Кодексу України.

Накладено на громадянина України ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., без конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил.

Стягнуто з громадянина України ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, відповідно до протоколу про порушення митних правил від 20 лютого 2021 року № 0296/10000/21, 20 лютого 2021 року о 08-20 год. для проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «А» міжнародного аеропорту «Київ» поступив громадянин України ОСОБА_1 , що відлітав з України, авіарейсом w6 6269, літаком авіакомпанії «WIZZ AIR» «Київ-Вроцлав». Для проходження митного контролю громадянин України ОСОБА_1 , своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до частини п`ятої статті 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

Суд зазначив, що оскільки ОСОБА_1 самостійно, своїми діями, що були виражені у обранні для проходження митного контролю переміщуваною ним готівкової валюти обрав канал, що позначений символами зеленого кольору - «Зелений коридор», та на момент проходження митного контролю, належним чином заповненої митної декларації до митного оформлення не подав - в діях та бездіяльності ОСОБА_1 вбачається порушення встановленого статтею 366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 471 МК України, повністю підтверджується дослідженими у судовому засідання доказами, зокрема протоколом про порушення митних правил № 0296/10000/21 від 20 лютого 2021 року та іншими документами в їх сукупності.

Разом з тим, на думку суду, конфіскація всієї не задекларованої суми грошей наклала на заявника індивідуальний та надмірний тягар і була непропорційною до вчиненого правопорушення (див. § АДРЕСА_2 і Танасов проти Румунії [Комітет], № 65910/09, § 28, 31 жовтня 2017 року).

Враховуючи викладене, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, необхідно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації безпосереднього предмету порушення митних правил, оскільки шкода, яку він міг потенційно завдати державі, є незначною.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що кошти він отримав від продажу нерухомості, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27 вересня 2019 року № 1807 та договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 13 лютого 2019 року № 212. Копії зазначених договорів були оглянуті в судовому засіданні.

Вказані кошти необхідні йому для того, щоб придбати житло в Польщі, оскільки він із сім`єю переїхав туди на постійне місце проживання. Тому кошти в сумі 3 250 доларів США та 100 євро, що підлягають конфіскації, є значною сумою для ОСОБА_1 . Суд вважав, що конфіскація грошових коштів призведе до накладення на нього індивідуального та надмірного тягаря та буде непропорційною до вчиненого правопорушення.

За таких обставин, застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення лише у виді штрафу відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства і необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, закріпленого у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, вважаючи його незаконним, необґрунтованим, постановленим без з`ясування всіх обставин справи та з порушенням норм законодавства, представник Київської митниці Держмитслужби - Король Л.І. просить скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року в частині повернення правопорушнику готівкових коштів (іноземна валюта) в розмірі 3250 доларів США та 100 Євро та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції за ст. 471 МК України, а саме - конфіскацію обмежених товарів 3250 доларів США та 100 Євро.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом доведено, що громадянин України ОСОБА_1 , обравши в зоні митного контролю прохід «зелений коридор», здійснив переміщення через митний кордон України без декларування готівки, сума якої перевищує встановлену ч. 1 ст. 8 Закону України "Про валюту і валютні операції" межу - 10000 євро.

Оскільки законодавством України встановлено обмеження на переміщення через митний кордон України валютних цінностей в сумі, яка перевищує 10 000 євро, до правопорушника у відповідності до санкції ст. 471 МК України повинно бути застосовано штраф, як основний вид стягнення, та конфіскація безпосереднього предмету правопорушення, як обов`язковий додатковий вид стягнення, визначений санкцією закону, який передбачає відповідальність за порушення вказаних митних правил.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_1 - адвокат Петренко П.І., вважає постанову суду першої інстанції законною, обґрунтованою, прийнятою за наслідками повного, об`єктивного дослідження обставин справи, Вказує, що шкода, яку ОСОБА_1 міг потенційно завдати державі, є незначною. Конфіскація грошових коштів призведе до накладення на ОСОБА_1 індивідуального та надмірного тягаря та буде непропорційною до вчиненого правопорушення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник Київської митниці Держмитслужби Юрків В.В. підтримав доводи апеляційної скарги, з підстав викладених в скарзі, просив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції за ст. 471 МК України, а саме конфіскацію обмежених товарів 3250 доларів США та 100 Євро.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Петренко П.І. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби Юрківа В.В. адвоката Петренка П.І., дослідивши матеріали справи за протоколом про порушення митних правил, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням закону.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з приписами ст.489 МК України та ст.289 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 471 МК України визначено, що відповідальність настає за порушення встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона правопорушення, за ст. 471 МК України полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в зеленому коридорі, тобто в зоні спрощеного митного контролю.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил від 20 лютого 2021 року № 0296/10000/21, 20 лютого 2021 року о 08-20 год. для проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «А» міжнародного аеропорту «Київ» поступив громадянин України ОСОБА_1 , що відлітав з України, авіарейсом w6 6269, літаком авіакомпанії «WIZZ AIR» «Київ-Вроцлав». Для проходження митного контролю громадянин України ОСОБА_1 своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до частини п`ятої статті 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

З висновками суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів, що становить 1700 грн., суд апеляційної інстанції погоджується, вважає їх законними та обґрунтованими, враховуючи наступне.

За змістом ст. 366 МК України, митний контроль товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами здійснюється за двоканальною системою.

Частиною 1 ст. 366 МК України, визначено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Згідно з ч.2 ст. 366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Відповідно до п. 4, п. 5 ст. 366 Митного кодексу України громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка відповідно до п.1.10 «Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом», затверджених наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 № 137, позначає закінчення «зеленого коридору», настає відповідальність за порушення митних правил.

Частиною 3 ст. 197 МК України та Постановою Правління Національного банку України №148 від 27 травня 2008 року, якою затверджено «Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України» встановлено порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню.

Так, розділом 2 «Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України», затвердженої Постановою правління Національного банку України №148 від 27 травня 2008 року встановлено, що фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу, а готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 полягало у переміщенні через митний кордон України незадекларованих митному органу коштів, що підлягає обов`язковому декларуванню.

Діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну в принципі не обмежена, обмежена лише сума, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, яка може бути ввезена без письмового декларування.

Таким чином, юридичне регулювання питань транскордонного переміщення валютних цінностей в Україні визначає, що власне переміщення через митний кордон України валютних цінностей у сумі, що перевищує еквівалент 10 тисяч євро, не зумовлює потреби в сплаті митних зборів або будь-яких інших платежів на користь держави, а лише вимагає дотримання встановлених законодавцем додаткових вимог щодо письмового декларування зазначених цінностей, після виконання яких заборони чи обмеження не застосовуються до такого переміщення і воно не характеризується відповідно до законодавства України як незаконне.

Отже, недотримання ОСОБА_1 зазначених вимог не завдає жодної матеріальної шкоди або інших збитків державі, а також не спричиняє суттєвих негативних наслідків для суспільних або державних інтересів.

Об`єктивна сторона правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав форму проходження митного контролю "зелений коридор", - з моменту перетину останнім "білої лінії", що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення «зелений коридор».

Згідно зі ст. 471 МК України за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Разом з тим, при вирішенні питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Крім того, санкцією ст. 471 МК України передбачено основне адміністративне стягнення - штраф та додаткове стягнення - конфіскація товарів заборонених або обмежених законодавством України. Законодавством України не заборонено та не обмежено переміщення грошових коштів у будь-якому розмірі.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення без конфіскації вилученої валюти та враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , суд обґрунтував своє рішення тим, що застосування конфіскації вилученої у ОСОБА_1 готівки покладе на нього «індивідуальний надмірний тягар», а тому додаткове покарання не може бути застосовано у даному випадку.

Так, суд посилався на пояснення ОСОБА_1 про те, що кошти він отримав від продажу нерухомості, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27 вересня 2019 року № 1807 та договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 13 лютого 2019 року № 212, які було оглянуто в судовому засіданні, копії договорів долучені до матеріалів справи.

Грошові кошти, які мав при собі ОСОБА_1 , необхідні йому для придбання житла в Польщі, оскільки він разом із сім`єю переїхав у зазначену країну на постійне місце проживання.

Тому в даному випадку, конфіскація зазначених коштів є безумовним порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянина України ОСОБА_1 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього "індивідуальний надмірний тягар".

Європейським судом з прав людини 11.07.2019 року прийнято рішення у справі «Садоча проти України», з якого вбачається, що за аналогічних обставин конфіскація законно придбаних коштів заявника має індивідуальний та надмірний тягар і є непропорційною вчиненому правопорушенню мірою, а отже, порушенням статтю 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з зазначеним рішенням ЄСПЛ «Садоча проти України», судове рішення, яким застосовано конфіскація майна, є втручанням в право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на повагу власності.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріалів справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування конфіскації вилученої валюти, про що вказано в санкції ст. 471 МК України, оскільки матеріалами справи підтверджено їх легальне походження, а тому втручання у право власності ОСОБА_1 не може вважатись пропорційним, адже спричинить для нього «надмірний тягар».

Стягнення у вигляді штрафу є достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 .

Отже, доводи апеляційної скарги представника Київської митниці Держмитслужби щодо неправомірного незастосування додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти є непереконливими.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують на їх правильність не впливають.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дав належну оцінку наявним у справі доказам і обґрунтовано дійшов висновку про визнання ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України, із накладенням адміністративного стягнення в межах санкції статті та без застосування додаткового стягнення у виді конфіскації товарів, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника Київської митниці Держмитслужби відсутні.

Керуючись ст. 529 МК України, ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Короля Леоніда Івановича - залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ст. 471 Митного кодексу України - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук