Справа № 698/43/21
Провадження № 3/698/47/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 р. смт. Катеринопіль

Суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Баранов О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від СПД №1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 за ст.ст. 130 ч.1, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Катеринопільського районного суду Черкаської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 386595 від 21.12.2020 року, зі змісту якого вбачається, що 21.12.2020 року о 9-20 год. в с. Вікнине по вул. Терешка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, водій ОСОБА_1 , 21.12.2020 року о 9-20 год., керуючи автомобілем марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 в с. Вікнине по вул. Терешка був причетний до факту ДТП, після чого залишив місце події. Органом поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.10а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП, про що складено протокол серія БД №386597 від 21.12.2020 року.

Постановою суду від 18 січня 2021 року справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднанні в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку. Крім того зазначив, що протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідають нормам чинного законодавства, складені в порушення ПДР України, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВСУкраїни №1395від 07листопада 2015 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. В зв`язку з чим, просив справи щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Судом встановлено, що 05.02.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Постанова суду від 05.02.2021 року набрала законної сили 16.02.2021 року.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена сукупністю зібраних письмових доказів, вина особи встановлена.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, оскільки останній порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження металевої огорожі газового об`єкту і транспортного засобу, та, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статті 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП (чинної на даний час з урахуванням змін, внесених Законом України від 17.06.2020 №720-IX) передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року (далі за текстом - Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Вимогами пункту 7 зазначеного Порядку визначено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно з пунктом 8 зазначеного Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, вимогами чинного законодавства саме на працівників поліції покладено обов`язок забезпечення проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я.

При дослідженні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції за 21.12.2020 року встановлено, що відео не містить пропозиції поліцейським водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці із застосування газоаналізатора «Drager Alcotest».

На відеозаписах не зафіксовано, щоб поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у визначеному законом порядку.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку поліцейським в присутності двох свідків не зафіксована.

Для з`ясування зазначених розбіжностей та суперечностей в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання викликались свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомила суду, що в її присутності ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`ягніння, оскільки пройти зазначений огляд в присутності свідка ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували.

При цьому суд не приймає до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_3 долучені до матеріалів справи, оскільки вони спростовуються поясненнями останнього в судовому засіданні.

Таким чином, вважаю, що факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не доведено належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова водія транспортного засобу від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`ягніння.

Зі змісту частини п`ятої статті 266 КУпАП вбачається, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах,одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при розгляді зазначеної справи сукупністю зібраних доказів не доведено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі в цій частині підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим суддя вважає можливим накласти на порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2021 року 2270 грн.), що складає 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 (Двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Роз`яснити особі, на яку накладено грошове стягнення, що у разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (Чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена через Катеринопільський районний суд до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Катеринопільського районного суду Баранов О.І.