Провадження №33/824/901/2021 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ковтуна О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.06.2020 року о 23 год. 35 хв. керував автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , по пр-ту. Відрадний, 28 у м. Києві, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 14.09.2020 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що про розгляд справи йому взагалі не було повідомлено. Натомість, про те, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності, дізнався тільки після отримання копії оскаржуваної постанови 07 жовтня 2020 року. Після чого 16 жовтня 2020 року він направив апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції. Однак, 24 листопада 2020 року він отримав постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року, якою його апеляційна скарга була повернута через те, що він не заявляв клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Таким чином, апелянт просить визнати причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження поважними.

Постанову суду першої інстанції вважає несправедливою та необ`єктивною, оскільки суд надав неправильну юридичну оцінку фактичним обставинам справи, формально підійшов до розгляду справи, і відповідно зробив необ`єктивні і помилкові висновки, допустив при цьому порушення норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. Він зазначає, що працює водієм таксі та взагалі не вживає алкогольні напої, оскільки має проблеми зі здоров`ям та є інвалідом ІІ групи. Від проходження огляду на стан сп`яніння він також не відмовлявся, а навпаки був згоден. Однак після тривалого пошуку працівниками поліції свідків на місці зупинки, вони запропонували поїхати до медичного закладу, оскільки це буде швидше. Після того, як апелянт потратив до КНКЛ «Соціотерапія №2» пройти огляд він також не зміг, оскільки в нього не було коштів для цього. Апелянт вказує, що безпосереднім доказом того, що він дійсно не перебував в стані алкогольного сп`яніння є той факт, що співробітники поліції звернулися до нього із вимогою про те, щоб він виступив офіційним свідком відмови водія від здачі аналізу крові на вміст алкоголю в крові. Таким чином, в ніч з 28.06.2020 року на 29.06.2020 року приблизно о 02 годині ночі, він поставив свій підпис у протоколі про відмову іншого водія від здачі аналізу на вміст в його крові алкоголю. У разі ж наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння працівники поліції не взяли б його у якості свідка. Будь-які докази на підтвердження його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутні.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Ковтуна О.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення, докази того, що він був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи відсутні. Оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 07.10.2020 року, тобто вже після закінчення десятиденного строку на оскарження, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

За таких обставин, та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 14.09.2020 року.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною, обґрунтованою, вмотивованою.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3, 5 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколі про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він працює водієм таксі та взагалі не вживає алкогольні напої, оскільки має проблеми зі здоров`ям та є інвалідом ІІ групи. Від проходження огляду на стан сп`яніння він також не відмовлявся, а навпаки був згоден. Однак після тривалого пошуку працівниками поліції свідків на місці зупинки, вони запропонували поїхати до медичного закладу, оскільки це буде швидше, тому він і відмовився від проходження «Драгеру». Після того, як апелянт потратив до КНКЛ «Соціотерапія №2» пройти огляд він також не зміг, оскільки в нього не було коштів для цього. Він також зазначає, що безпосереднім доказом того, що він дійсно не перебував в стані алкогольного сп`яніння є той факт, що співробітники поліції звернулися до нього із вимогою про те, щоб він виступив офіційним свідком відмови водія від здачі аналізу крові на вміст алкоголю в крові. Таким чином, в ніч з 28.06.2020 року на 29.06.2020 року приблизно о 02 годині ночі, він поставив свій підпис у протоколі про відмову іншого водія від здачі аналізу на вміст в його крові алкоголю.

На підтвердження вказаних обставин, ОСОБА_1 було надано лист КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 10.02.2021 року №106 з якого вбачається, що відповідно до витягу з Журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 29.06.2020 року о 02 год. 00 хв. ОСОБА_1 в присутності капітана поліції ОСОБА_4 був свідком відмови від огляду водія, доставленого вказаним працівником поліції.

В листі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 09.03.2021 року №225 зазначено, що працівники поліції 29.06.2020 року ОСОБА_1 не доставляли до кабінету медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння для проведення огляду, а він звернувся з направленням від 28.06.2020 року, у якому не зазначені посада, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.Б., серія та номер службового посвідчення, та відсутній підпис працівника поліції, а тому лікарем-наркологом на законних підставах відмовив ОСОБА_1 у проведенні огляду на безоплатній основі та запропонував пройти огляд на платній основі, оскільки відповідно до Статуту КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», затверджений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2020 року №206, огляди водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння на безоплатній основі проводиться тільки за направленням працівників патрульної поліції та правоохоронних органів, але від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Отже, огляд водія ОСОБА_1 в медичному закладі не було проведено, оскільки направлення на його огляд видане працівниками поліції не відповідало вимогам Інструкції.

Крім того, до матеріалів справи долучені пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 28.06.2020 року, які начебто підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я.

Проте, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери долученого працівниками поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився лише від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер». Однак, в присутності свідків, він не відмовлявся пройти огляд в медичному закладі.

Таким чином, слід зробити висновок, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції не дотримано вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки постанова винесена з істотними порушеннями процесуального законодавства, що призвело до неправильного застосування матеріального закону, судове рішення не може бути визнане законним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та вважаються апеляційним судом обґрунтованими.

Із огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 поновити строк на оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль