Справа № 627/105/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2021 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді Каліберди В.А.,

за участю секретаря: Коломієць Н.Д.,

правопорушника - ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з СПД №2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Краснокутського районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал від СПД №2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області про те, що водій ОСОБА_1 в смт Краснокутськ по вул. Миру №127 керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: порушена координація руху, невиразна мова. Водій пройшов освідування в лікаря нарколога Краснокутської ЦРБ.

Відповідно до висновку КНП «Краснокутська ЦРЛ» ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2,9 А ПДР України.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину свою в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України визнав частково, а саме в частині перебування в стані наркотичного сп`яніння під час його освідування 04.02.2021 року в Краснокутській ЦРБ, натомість заперечував факт керування транспортним засобом, при цьому не наводячи доказів на підтвердження вказаного факту та не зміг взагалі пояснити, чому тоді саме його повезли на медичне освідування, а обмежився лише коротким висловом «не керував автомобілем». Жодних інших клопотань ОСОБА_1 не заявляв, а також до матеріалів справи про адміністративне правопорушення клопотань щодо долучення буд-яких доказів, які б виправдовували правопорушника також не заявляв та не долучав.

Також в судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 повідомив, що під час складання відносно нього даного адміністративного матеріалу у нього права не вилучалися, так як вони вже були раніше вилучені поліцейськими під час складання відносно нього попереднього адміністративного матеріалу за ст. 130 КУпАП та йому було видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом.

Так, п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 446332 від 04.02.2021 року складений поліцейським саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 446332 від 04.02.2021 року. Також з даного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не скористався своїм право на надання пояснень та заперечень щодо фактів, викладених у протоколі відносно нього, а взагалі відмовився від їх надання, тобто не зазначив того, що він не керував транспортним засобом.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості понятих під час складання адміністративного матеріалу та підтвердили факт проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 та встановлення факту перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння;

- висновком КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» від 04.02.2021 року №2 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, 04.02.2021 року о 13.47 годині лікарем наркологом КНП «Краснокутська ЦРЛ» ОСОБА_3 був огляд гр. ОСОБА_1 , під час якого встановлено, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Також з даного висновку вбачається, що ОСОБА_1 свої заперечення проти такого висновку лікаря нарколога до висновку не вніс, натомість відмовився від його підписання;

- рапортом інспектора з реагування патрульної поліції СДП №2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області, відповідно до якого останнім 04.02.2021 року о 13.10 в смт Краснокутськ по вул. Миру було зупинено т/з ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 , останній вів себе зухвало, зрачки глаз були розширені, невиразна мова. Останньому було запропоновано пройти освідування в Краснокутській ЦРЛ у лікаря нарколога. При освідуванні тест показав наркотичні засоби в організмі. Останього було попереджено про заборону керувати т/з, складено адміністративний протокол ДРП 18 №446332, т/з залишено на узбіччі вул. Миру №127, смт Краснокутськ, так як право керування не було можливості передати іншій особі.

Окрім цього вина ОСОБА_1 підтверджується частково і самими поясненнями ОСОБА_1 , даними ним в ході судового засідання при розгляді адміністративного матеріалу, де він частково визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме в частині перебування в стані наркотичного сп`яніння, але при цьому зазначаючи, що він не керував транспортним засобом, однак буд-яких клопотань не заявляв та ніяких доказів не надав.

Таким чином, суд критично ставиться до пояснень правопорушника ОСОБА_1 та розцінює таку позицію, як мету уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в наданих суду письмових доказах, щодо обставин адміністративного правопорушення, не вбачається.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом, особою у стані наркотичного сп`яніння.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд відхиляє пояснення ОСОБА_1 , що начебто він не керував транспортиним засобом, а лише перебував в стані наркотичного сп`яніння, оскільки вони спростовуються належними та допустимими доказами, які маються в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та на спростування цих доказів ОСОБА_1 жодних доказів не надав, окрім як своїх пояснень, а тому суд таку позицію правопорушника ОСОБА_1 розцінює як обрану позицію захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Також суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 284, 265-1, 266, ч.1 ст. 130 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 коп.), із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штрафзарахувати на слідуючи реквізити: отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харківобл/; код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., який зарахувати на слідуючи реквізити: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного суду шляхом подачі скарги через Краснокутський районний суд.

Суддя В. А. Каліберда