ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6170/16-п Номер провадження 33/814/428/21Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Кальник А.М.

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Грибовода В.В.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Грибовода Віталія Васильовича на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2017 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

Згідно з постановою судді, 27 жовтня 2016 року о 22:15 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки АЗЛК 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гожулівській у м. Полтаві з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та за допомогою приладу «Драгер» відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 повторно порушив вимоги п. 2.5. ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою представник ОСОБА_1 адвокат Грибовод В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівником поліції не дотримано процедуру оформлення результатів виявлення ознак алкогольного сп`яніння, внаслідок чого складений ним протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, а інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчинення інкримінованого правопорушення.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи, а постанову суду до цього часу не отримав, лише після укладання угоди з адвокатом, останній згідно поданої заяви ознайомився з матеріалами справи та отримав копію судової постанови. Таким чином, апеляційну скаргу подано протягом 10 днів з моменту ознайомлення з матеріалами справи.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин, оскільки матеріалами справи доводиться, що правопорушник не приймав участь в судовому засіданні під час розгляду справи. Докази направлення ОСОБА_1 копії постанови про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять, тому подана ним 15.06.2021 року апеляційна скарга підлягає розгляду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення адвоката приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.6 розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (зайого письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У свою чергу, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №109405 від 27.10.2016 року та переглянутого відеозапису вбачається, що у працівників поліції виникли підозри щодо перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння - запах з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова. У зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів або у лікаря в спеціальному закладі охорони здоров`я. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проведення відповідного огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у спеціалізованому медичному закладі, що підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від ОСОБА_1 не надійшло жодного пояснення чи зауваження щодо його змісту. Навпаки, він під відеозапис відмовився від пропозиції працівника поліції надати письмові пояснення по суті порушення, ознайомлення зі змістом протоколу та отримання його копії, про що зроблено відповідні записи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послалася на докази, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №109405, згідно якого останній керував транспортним засобом марки АЗЛК 2140, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та відеозаписи з нагрудної камери поліцейського.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд відхиляє доводи скаржника щодо порушення порядку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та визнання його недопустимим доказом, оскільки таке твердження апелянта не доводиться матеріалами справи.

Одночасно, є непереконливим твердження сторони захисту стосовно того, що суд першої інстанції не досліджував відеозапис та не врахував його як доказ, оскільки судом надана вірна правова оцінка записам з відеореєстратора нагрудної камери, які були переглянуті як місцевим судом, так і в ході перевірки доводів апеляційної скарги під час підготовки справи до розгляду.

Твердження про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що не було здійснено допиту свідків, є неспроможними, оскільки під час розгляду справи у суді першої інстанції притягнутий не заявляв жодного клопотання про допит свідків, а в апеляційній скарзі не зазначає ніякої інформації для їх ідентифікації.

Отже, висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Грибоводу Віталію Васильовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2017 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грибовода Віталія Васильовича залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна