ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/338/21 Справа № 209/3401/20 Суддя у 1-й інстанції - Байбара Г.А. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-2, 122-4 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-2, 122-4 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 листопада 2020 року о 22 годині 30 хвилин біля будинку 29-А по проспекту Перемоги в м. Кам`янське водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на фасад ресторану «Фемелі Сторі», який розташований по проспекту Перемоги, буд. 29-А в м. Кам`янське, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 16 листопада 2020 року о 22 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Перемоги біля будинку 29-А в м. Кам`янське та, являючись учасником дорожньо-транспортної пригоди, самовільно залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

16 листопада 2020 року о 22 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 також, керуючи автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , по бульвару Будівельників в м. Кам`янське, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка подавалася червоним та синім проблисковим маячком із включеним звуковим сигналом, чим порушив вимоги п. 3.2. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

16 листопада 2021 року о 22 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , по бульвару Будівельників в м Кам`янське з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). На вимогу поліцейських, в присутності двох свідків, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер № 0654» або в закладі охорони здоров`я, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини справи.

Зазначає, що матеріали справи не містять відеозапису з бодікамери поліцейського. Натомість відеозапис, який міститься в матеріалах справи невідомого походження, оскільки не містить дати, часі події, з якого не можна встановити чи дійсно в ньому фігурує ОСОБА_1 та його автомобіль.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов передчасного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що матеріали справи містять Акт огляду на стан алкогольного сягшанп з використанням спеціальних технічних засобів від 16.11.2020, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.11.2020 в якому зазначений час його складання, а саме - о 23год 58хв, тобто вже після складання та підписання протоколу ДПР18 №151818. Таким чином, на думку апелянта, докази, що містяться в матеріалах справи свідчать про факт недотримання поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вимог ст. 266 КУпАП та вимог ст. 256 КУпАП. В судовому засіданні і ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 чітко зазначили, що вони не підписували ніякі документи на місці зупинки ОСОБА_1 , а що підписували у відділі поліції не пам`ятають. Також, свідками та працівниками поліції були надані суперечливі один до одного покази стосовно того, як розгорталися події. З метою з`ясування істинних обставин при правильному розгляді справи, захисником неодноразово заявлялося клопотання про витребування судом повного відеозапису з боді- камер поліцейського екіпажу, яким було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Але, до суду первинний відеозапис з боді- камер так і не надано.

В матеріалах справи відсутні відомості поліції про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем. Більше того, на відео, додане поліцейськими до справи, та з тексту протоколу вбачається, що всі документи були складені в поліцейському відділі за адресою м.Кам`янське, вул. Харківська, 59.

Зазначає, що на місці зупинки йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Лише у поліцейському відділку ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна - є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст.ст. 122-2, 122-4, 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Однак не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №151818 від 16 листопада 2020 року, який відповідає вимогам ст. 256 КпАП України, складений у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому мається запис про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису та дачі пояснень;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним за участі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16 листопада 2020 року, згідно якого огляд ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) не проводився, бо він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер 0654»;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 16 листопада 2020 року, згідно якого водій ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 16 листопада 2020 року відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу чи в закладі охорони здоров`я;

- розпискою ОСОБА_4 , який переданий автомобіль «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить цивільному чоловікові її дочки.

Вина ОСОБА_1 об`єктивно підтверджується переглянутим у суді апеляційної інстанції відеозаписом, що міститься на компакт-диску, де зафіксовано, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння та відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладжу «Драгер» або в заклад охорони здоров`я.

Зазначені докази є допустимими, зрозумілими та узгоджуються між собою.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до частин другої та третьої статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно пунктів 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до п. 2, 3, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, поза всяким сумнівом знайшла своє підтвердження зібраними доказами, які містяться в справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, вина ОСОБА_1 в порушенні п. 10.9 ПДР України та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується дослідженими судом:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 164521 від 16 листопада 2020 року, який відповідає вимогам ст. 256 КпАП України, та в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі та від дачі пояснень;

- схемою місця ДТП з фототаблицею від 16 листопада 2020 року;

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від імені ОСОБА_5 від 16 листопада 2020 року ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ,

- показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Вина ОСОБА_1 в порушені п. 2.4 ПДР та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, підтверджується дослідженими судом:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 151817 від 16 листопада 2020 року, який відповідає вимогам ст. 256 КпАП України, та в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі, від дачі пояснень та від отримання копії протоколу ;

- показаннями допитаних в судовому засіданні свідків;

- переглянутим в суді відеозаписом, що міститься на компакт-диску, де зафіксовано, як поліцейські переслідують автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який не зупинився на червоно-синій світловий сигнал та звуковий сигнал поліцейського автомобіля.

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно ч.1 ст. 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.10 (д) ПДР України та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, підтверджується дослідженими судом:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 164524 від 16 листопада 2020 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі та від дачі пояснень;

- схемою місця ДТП з фототаблицею від 16 листопада 2020 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення № ДПР18 № 164521 від 16 листопада 2020 року;

- показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

Згідно п. 2.10 (д) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліцейських.

Згідно ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів на думку апеляційного суду відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони скоєних ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.ст. 122-2, 122-4, 124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі, спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи та переглянутими у суді апеляційної інстанції відеозаписами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу є безпідставними. У ОСОБА_1 поліцейським були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейськими було запропоновано пройти огляд на місці зупинки у встановленому законом порядку, на місці зупинки однак ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року, - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко