Справа № 174/355/21
Провадження № 3/174/93/2021
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2021 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Ілюшик І.А., розглянувши матеріал, який надійшов з Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 41 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , працюючий в ТОВ "Вільногірське скло", генеральний директор, -

В С Т А Н О В И В:

В період з 17 по 28 травня 2021 року за місцем знаходження ТОВ "Вільногірське скло", м. Вільногірськ , вул. Промислова, 31, під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі перевірки щодо додержання вимог законодавства про працю. Генеральний директор ТОВ "Вільногірське скло", ОСОБА_1 , який будучи посадовою особою, відповідальною за додержання законодавства про працю, на яку покладено обов`язки дотримання законодавства про працю допустив порушення вимог частини першої статті 83, частини четвертої статті 115 та частини першої статті 116, першої статті 117 першої статті 142 КЗпП України та статті 21 Закону України "Про відпустки" № 504, а саме:

В порушення вимог частини четвертої статті 115 КЗпП та статті 21 ЗУ «Про відпустки» №504 встановлено, що оплата праці за весь час щорічної відпустки проводиться у строки виплати заробітної плати за першу половину Гаване) та виплату заробітної плати за відповідний місяць, а не за 3 дні до початку відпустки.

Так, наприклад ОСОБА_2 надано відпустка з 13.04.2021, згідно наказу від 09.04.2021 №13, виплата проведена 22.04.2021, платіжне доручення №1226;

ОСОБА_3 , надано відпустка з 12.04.2021, згідно наказу від 01.04.2021 №11, виплата проведена 22.04.2021, платіжне доручення №1226.

Чим порушено вимоги частини четвертої ст. 115 КЗпП та ст. 21 ЗУ «Про відпустки» № 504.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення».

Так, було встановлено, наступне:

при звільненні ОСОБА_4 з 01.03.2021 за статтею 38 КЗпП України - остаточний розрахунок проведено 22.03.2021, платіжне доручення №1132; ОСОБА_5 , звільнена з 21.04.2021 - остаточний розрахунок проведено 22.04.2021, платіжне доручення №1226 та 07.05.2021, платіжне доручення №1260.

Чим порушено вимоги частини першої статті 116 КЗпП України.

В порушення вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП України, якою встановлено, що в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, встановлено, що при проведенні остаточного розрахунку не в день звільнення, не здійснювалось нарахування та виплата середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Так наприклад :

при звільненні ОСОБА_4 з 01,03.2021 за статтею 38 КЗпП України - остаточний розрахунок проведено 22.03.2021 (платіжне доручення №1132) виплата середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку не проведено;

ОСОБА_5 , звільнена з 21.04.2021 - остаточний розрахунок проведено 22.04.2021 (платіжне доручення №1226) та 07.05.2021 (платіжне іоручення №1260) виплата середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку не проведено.

В порушення вимог частини першої статті 83 КЗпП України, якою встановлено - у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей..., встановлено випадки не виплати в повному обсязі компенсації за всі дні відпустки.?

Так, при звільненні ОСОБА_6 02.09.2019 (наказ (розпорядження) від 02.09.2019 № 29) було проведено нарахування та виплату грошової компенсації за 1 к.д. невикористаної відпустки.

При цьому, слід відзначити, що ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з Підприємством з 03.08.2017 по 02.09.2019. Щорічні відпустки надавались за період роботи з 03.08.2017 по 03.08.2018 - 24 к.д. та з з 03.08.2018 по 03.08.2019 - 24 к.д. Розмір невикористаної відпустки при звільненні ОСОБА_6 становить 2 к.д.

При звільненні за п. 5 ст. 36 КЗпП 24.01.2020 ОСОБА_7 згідно наказу від 24.01.2020 № 02, яка за рішенням Відьногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.04.2011 розлучена і виховує сама дитину (без батька) - під час проведення перевірки підтверджуючих документів щодо надання додаткової соціальної відпустки за 2011 рік та компенсація додаткової соціальної відпустки за 2011 рік 10 к.д. - не надано.

При звільненні за п. 5 ст. 36 КЗпП 02.01.2019 ОСОБА_8 згідно наказу від 02.01.2019 №01, яка станом на день звільнення (02.01.2019) мати 3-ох дітей віком до 14 років - не отримала компенсацію за дні додаткової соціальної відпустки за 2018 р.

При звільненні за п. 5 ст. 36 КЗпП 01.10.2020 ОСОБА_9 згідно наказу від 01.10.2019 №08, яка станом на день звільнення (01.10.2020) мати 2-ох дітей віком до 14 років - не отримала компенсацію за дні додаткової соціальної відпустки за 2020

В порушення вимог частини першої статті 142 КЗпП України Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників ТОВ «Вільногірське скло» (додаток №6 до колективного договору) не затверджені трудовим колективом

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 28.05. 2021 року, актом позапланового заходу державного нагляду щодо додержання вимог законодавства від 28.05. 2021 року.

Дії правопорушника за ч.1ст.41 КУпАП кваліфіковані правильно.

У судове засідання ОСОБА_1 вину визнав, щиро кається.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме, щире каяття, обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено, необхідно визнати його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі передбаченому вказаною нормою.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 24, 40-1, ч.1 ст.41, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до суду апеляційної інстанції через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: І.А.Ілюшик