КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/1670/2021
П О С Т А Н О В А

12 березня 2021 року місто Київ

справа № 355/1425/20

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Баришівського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 26 лютого 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Баришівського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року.

В обґрунтування посилався на те, що його не було належним чином та завчасно повідомлено про час та місце розгляду справи, чим було порушено його конституційне право на захист.

Вказував, що оскаржувану постанову він отримав напередодні, а тому десятиденний термін оскарження рішення суду першої інстанції ним пропущено з поважних причин.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, а апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова винесена Баришівським районним судом Київської області 01 лютого 2021 року.

З постанови Баришівського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, однак про судове засідання, призначене на 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення останньому - 21 січня 2021 року (а.с.26).

Однак ОСОБА_1 у судове засідання призначене на 01 лютого 2021 року не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, а тому справу було розглянуто без його участі.

З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду 26 лютого 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

А відтак доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не був належним чином та завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи відхиляються апеляційним судом, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 повідомлявся про час і місце розгляду справи за його місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 було відомо про те, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення та йому було повідомлено, що розгляд справи відносно нього відбудеться у Баришівському районному суді Київської області, що засвідчено його особистим підписом (а.с.3), однак, ОСОБА_1 за відповідною інформацією щодо руху справи до суду першої інстанції не звертався.

Посилання ОСОБА_1 на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав напередодні, що підтверджується матеріалами справи, а тому десятиденний термін оскарження рішення суду першої інстанції ним пропущено з поважних причин не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки положеннями ст.294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.

Будь-яких доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Баришівського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року апелянтом надано не було, а тому наведені ОСОБА_1 причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Враховуючи вищезазначене, визначені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими та неповажними, оскільки апелянтом не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі ним апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, а тому в поновленні строку на оскарження постанови судді Баришівського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.294 КУпАП повернути апелянту.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Баришівського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП.

Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.