Справа № 694/1152/21
Провадження № 3/694/324/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.07.2021 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.06.2021 року № ДПР18 № 496339 ОСОБА_1 14.06.2021 року по вул. Героїв Небесної Сотні у м. Звенигородка, Черкаської області, керував автомобілем «Renault Megane», д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння . Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в Звенигородській ЦРЛ. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.9А ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не визнав та пояснив, що 13.06.2021 року алкогольних напоїв не вживав, в цей день випив близько 300 грамів безалкогольного пива. Близько 0 год 14.06.2021 року по вул.Героїв Небесної Сотні був зупинений працівниками поліції, які відразу йому сказали, що підозрюють його що він в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив що пив безалкогольне пиво, але працівники поліції близько 0 год.30 хвилин, у службовому автомобілі склали на нього адміністративний протокол по ч.1 ст.130 КУпАП України. ОСОБА_1 продовжував стверджувати що тверезий, і тільки через годину після складання протоколу разом із працівниками поліції, він поїхав до Звенигородської ЦРЛ. В кабінеті лікарем було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, після чого він це зробив за допомогою якогось технічного засобу. Про результати огляду його не повідомили, після чого останній разом із працівниками поліції знову приїхали на місце де його зупинили і сказали їхати на своєму автомобілі, що він може бути вільний, після цього ОСОБА_1 поїхав додому. Вказує, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складено о 1 год. 30 хв., висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, виданий Звенигородською ЦРЛ складено о 1 год. 30 хв. Тобто 1 год. 30 хв. є часом виявлення особи яка вчинила адміністративне правопорушення. В свою чергу протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено о 0 год. 30 хв., тобто на 1 годину раніше ніж працівники виявили вчинене адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 з наступних підстав.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, який міститься в матеріалах справи, останній складено о 00 годині 30 хв., однак огляд на стан сп`яніння проводився о 01:30 год. тобто, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений до фактичного проведення огляду на стан сп`яніння.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано час, коли ОСОБА_1 керував автомобілем, що позбавляє суд можливості встановити чи в передбачений Законом строк особа пройшла медичний огляд на стан сп`яніння.

Крім того, до матеріалів справи долучено диск з відеозаписом, однак при огляді його в судовому засіданні було виявлено, що диск порожній та не містить жодних записаних даних, що підтверджується актом перевірки технічного стану оптичного носія від 16.07.2021 року.

Свідки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не залучалися.

Тому на думку суду вказане є порушенням законодавства та в сукупності з іншими доказами ставить під сумнів достовірність обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодекс у.

Особа, що склала адміністративний протокол зобов`язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст.19Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.7,221,247,252,256,279,283,284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Д.І. Сакун