Провадження №: 3/755/6196/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 160 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КпАП), установив:

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 13.07.2021 о 11:00 год. здійснювала торгівлю з рук в вагоні електропотягу на станції Лівобережна в місті Києві, тобто у невстановленому місці промисловими товарами.

Вказаних висновків Суд дійшов дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КпАП, як-то: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, які в повній мірі кореспондуються з відомостями відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Законодавством України продаж дозволяється здійснювати тільки через стаціонарні підприємства торгівлі та через дрібнороздрібну торговельну мережу.

Розміщення даних об`єктів та введення їх в експлуатацію погоджується з відповідними контролюючими організаціями. Харчові продукти і продовольча сировина, які надходять у торговельну мережу, супроводжуються документами, що засвідчують їх якість та безпеку. Відповідальність за дотриманням умов зберігання та реалізації продуктів несуть керівники торгових підприємств.

Стихійна торгівля - це торгівля фізичними особами без відповідних дозвільних документів про якість та безпеку товарів, що реалізуються ними у невстановлених місцях (на вулицях, у дворах, на тротуарах, у скверах, парках, під`їздах) з рук, із землі, без відповідного дозволу на розміщення об`єкта торгівлі.

Міністерство доходів і зборів України у листі від 27.09.2013 р. № 12060/6/99-99-22-01-03-15/1182 визначило, що стихійна торгівля - це торгівля фізичних осіб без відповідних дозвільних документів про якість та безпеку реалізованих ними товарів і у невстановлених місцях з рук, з землі, без дозволу райдержадміністрації на розміщення об`єкту торгівлі.

Найчастіше місця стихійної торгівлі виникають у місцях масового перебування людей: зупинкові комплекси, вокзали, автомобільні шляхи.

Стихійна торгівля відноситься до адміністративних правопорушень, передбачених ст. 160 Кодексу України про адміністративні порушення - «Торгівля з рук у невстановлених місцях».

Відповідно до Законів України «Про національну поліцію» та «Про місцеве самоврядування в Україні» недопущення торгівлі у невстановлених місцях відноситься до компетенції органів внутрішніх справ та місцевого самоврядування.

З урахуванням того, що статтями 251, 280 КпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, в т.ч. у питанні торгівля з рук у невстановлених місцях.

А, як вбачається з матеріалів цієї справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 160 КпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення (1); даними, що містяться у рапорті працівників правоохоронних органів, які кореспондуються з відомостями відображеними у протоколі про саме правопорушення та поясненнями особи в частині дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення (2); поясненнями особи, що притягається ядо адміністративної відповідальності, які кореспондуютьс з даними протоколу (3).

Так, як має місце факт торгівлі з рук у невстановленому місці без відповідних дозвільних документів на це, тобто ідеться про стихійну торгівлю, відповідно є дійсним факт порушення вимог ст. 160 КпАП.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 160 КпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

З урахуванням того, що особи котрі займаються стихійною торгівлею не проходять медичних обстежень, і можуть бути носіями небезпечних інфекційних захворювань, таких як туберкульоз, сальмонельоз, дизентерія та інші. При відсутності документів неможливо встановити виробника продукції, умови зберігання і транспортування продукції, термін її придатності до споживання, тим самим фактично реалізується продукція, яка представляє високий ризик для здоров`я людей, що указує на слушність конфіскації предметів торгівлі.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 160, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 160 КпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 102 (сто дві) гривні з конфіскацією предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні 00 копійок.

Відповідно до ст. 307 КпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду Україниу від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

С у д д я Оксана БІРСА