ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/2150/21 Головуючий в 1 інст. Кошева О.А.
Провадження № 33/807/482/21 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Амельченка М.Д. (в режимі відеоконференції), за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Амельченка М.Д. на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 4 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і.н.н. НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.03.2021 року серії ОБ №104500, 10.03.2021 року о 13 годині 00 хвилин автодорога Бердянськ-Осипенко, 17+200км, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Від проходження медичного огляду у медичному закладі,а також продуття алкотестеру «Драгер» у встановленому законом порядку для встановлення алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Амельченко М.Д. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази (фото-, відео-), які б підтверджували здійснення порушення.

Зазначає, що згідно матеріалів справи не проводилось освідування в закладі охорони здоров`я. Аналіз крові у ОСОБА_1 не брався, що на думку захисника, не узгоджується з вимогами закону.

Працівник поліції в супереч вимогам закону не допустив адвоката під час події.

Захисник зазначає, що працівник поліції не надав можливості реалізувати свої права, що тягне за собою закриття справи про адміністративне правопорушення.

В протоколі від 10.03.2021 року в фабулі взагалі нічого не зрозуміло, так як почерк є нерозбірливим.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що свідки під час судового розгляду не з`явилися, а на відео видно, що під час складання матеріалу вони були відсутні.

Також наголошує, що на місці не було складено акт освідування, на підставі якого особі пропонується пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Апелянт зазначає, що відсутній відеозапис про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Працівники поліції не запропонували особі пройти огляд на місці або проїхати до медичного закладу.

Під час події ОСОБА_1 не було роз`яснено його права і обов`язки.

Просить суд апеляційної інстанції постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки 24 червня 2021 року, до судового засідання апеляційного не з`явився, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Вислухавши в судовому засідання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Амельченка М.Д., перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 3) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 3) працівником поліції зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

Факт відмови саме ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується письмовим поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.4-5), які підтверджують, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я.

В направленні на огляд водія ОСОБА_1 (а.с.4) зазначається, що останнього є ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей. Огляд на місці або в закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку з відмовою останнього від проведення огляду на стан сп`яніння.

З відеозапису події від 10.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено на транспортному засобі марки ВАЗ 2105 д.н. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився та погодився з тим, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також ОСОБА_1 сам вказав працівникам поліції, що вживав алкогольні напої.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 чи його захисник до суду не надали.

Протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків та відеозапис не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Посилання захисника на той факт, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, на думку суду апеляційної інстанції, є безпідставним, оскільки з наведених вище матеріалів справи вбачається, що останній керував транспортним засобом, відмовився про проходження огляду та був згодний щодо складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо посилання захисника про те, що аналіз крові у ОСОБА_1 не вбрався і освідування в медичному закладі не було проведено, то вони є такими, що не узгоджується з матеріалами справи, оскілки вказані дії не проводились через те, що ОСОБА_1 відмовився проходити будь-який огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, пункти 12, 13, 14 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року визначають, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Виходячи з вказаного та надаючи оцінку обставинам справи, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 не перебував в стані, який унеможливлює проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу в закладі охорони здоров`я.

Не заслуговують на увагу й твердження апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 під час складання щодо нього протоколу та розгляду справи судом першої інстанції, оскільки зміст протоколу свідчить про роз`яснення ОСОБА_1 його прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення права на користування юридичною допомогою адвоката, як на окрему підставу для скасування постанови судді, є безпідставними, оскільки участь адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді не є обов`язковою, а є правом особи (ст. 268 КУпАП).

Посилання сторони захисту на те, що свідки під час проведення відео були відсутні є також безпідставними, оскільки сторона захисту в судовому засіданні не наполягає на тому, щоб безпосередньо допитати їх в судовому засідання, а тому відсутні беззаперечні для суду підстави вважати вказані пояснення свідків недопустимими.

Інші доводи, вже були предметом розгляду суду першої інстанції, та суд першої інстанції дав їм оцінку і навів свої висновки, з якими погоджується і суд апеляційної інстанції. Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву. В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Отже, при розгляді справи порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, апеляційний суд вважає, що районний суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н ОВ И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Амельченка М.Д., залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 4 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 310/2150/21