П О С Т А Н О В А

13.07.2021 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Шепель К.А.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 3 Жмеринського міськрайонного суду матеріали справи, що Жмеринського районного відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , - за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 455434 від 26 квітня 2021 року, цього дня о 21-50 год водій ОСОБА_1 передав керування автомобілем ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , який на автодорозі Т 0218 перехрестя с. Носиківка керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «Шаргородська міська лікарня». Чим вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений частиною другою статті 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнає, пояснює, що того дня він був з двома братами на риболовлі, він з ОСОБА_2 вживав алкогольні напої, а третій брат не вживав, оскільки мав везти їх додому. Під час повернення до дому у них зламався автомобіль, і потрібна була вода, щоб долити в радіатор, який закипів, тому водій автомобіля залишив їх та пішов назад в село, щоб набрати води. В той час, коли вони з братом перебували в автомобілі та чекали водія, під`їхали працівники поліції та почали складати на них протоколи. Вважає себе не винним, просить справу відносно нього закрити.

Адвокат Полігас В.М. в судовому засіданні пояснює, що протоколом та доданими до нього матеріалами жодним чином не доведено вчинення правопорушення ОСОБА_1 , оскільки він хоч і перебував 26 квітня 2021 року в стані алкогольного сп`яніння, проте автомобілем не керував. Просить справу відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Суддя дослідив матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, із очевидними виправленнями статті та частини статті КУпАП; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 26 квітня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів без зазначення дати складання, у якому зазначено, що відносно ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі.

З оглянутого в судовому засідання відео, що долучене до матеріалів справи, як доказ, не вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, оскільки відео, яке складається з п`яти частин, починається з того, що ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, проте працівники поліції цього до уваги не взяли.

Особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із статтею 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Чинним КУпАП (стаття 252) визначено, що в розрізі відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оцінка доказам надається за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, виключно судом, який керується при цьому законом і правосвідомістю.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи не встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту шостого розділу дев`ятого Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 7 листопада 2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт передачі ОСОБА_1 керування автомобілем особі в стані алкогольного сп`яніння не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте до протоколу не долучено доказів відстрононення водія автомобіля, який ним керував в стані алкогольного сп`яніння, не водно цього і з долученого відео.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статтей 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, недоведеною.

Частина перша статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 62, 129 Конституції України, статтями 7, 130, 245, 247, 252 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Костянтин Шепель