Номер провадження: 33/813/363/21
Номер справи місцевого суду: 493/868/20
Головуючий у першій інстанції Тітова Т.П.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Прібилов В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Альбрехта І.С.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 16.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Балтського районного суду Одеської області від 16.07.2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП не притягувався,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №201418 від 09.06.2020 року встановлено, що 09.06.2020 року приблизно о 02:20 год. в м. Балта Одеської області по вул. Ломоносова, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ 110206 д/н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нерозбірлива мова. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Балтського районного суду Одеської області від 16.07.2020 року скасувати, винести постанову про притягнення до кримінальної відповідальності усіх осіб, причетних до фабрикації даної справи.

В обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що він не отримував повідомлень про явку в суд та не знав про розгляд справи. 12.02.2021 року йому стало відомо, що він повинен заплатити штраф від Виконавчої служби. Зі справою ознайомився лише 16.02.2021 року.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає наступне:

-йому працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер», а якби пропонували, то він все одно під час карантину відмовився б.

-він готовий був пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак працівники поліції це не взяли до уваги.

-сфабриковані покази свідків з`явилися через 7-10 днів після надання ним паспорту поліцейському ОСОБА_2 , про що вказує свідок ОСОБА_3 , який надав письмові пояснення від 22.02.2021 року та завірені, що додані до апеляційної скарги.

-свідок ОСОБА_4 заявила, що приблизно через 7-10 днів підписала уже написані поліцейським Головацьким А.В. пояснення.

Перевіривши доводи клопотання, апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

На підтвердження доводів апелянта про те, що він не знав про розгляд справи, копію постанови отримав лише 16.02.2021 року, то матеріали справи містять відмітку на заяві про видачу копії постанови про дату отримання копії постанови суду першої інстанції, а саме 16.02.2021 року (а.с.27).

Зазначені обставини, з урахуванням проведення районним судом розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , подання ним апеляційної скарги 23.02.2021 року, свідчать про існування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду як пропущеного з поважних причин, незалежних від волі скаржника.

Разом з тим, апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. При цьому пояснив, що 08.06.2020 року пізно ввечері, йому зателефонував його син, і попросив відвести їх додому, так як вони вживали спиртні напої. Він погодився, сів за кермо автомобілю, який належав іншій особі, та разом з власником автомобілю, сином та іншою особою поїхали в сторону с. Козацьке. По дорозі їх наздогнав поліцейський автомобіль, працівники поліції пояснили зупинку транспортного засобу тим, що на автомобілі не освітлений номерний знак та відсутнє дзеркало. Від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся. Не заперечував факту того, що в той день в обід випив пляшку пива. Також зазначив, що пояснення у свідків були відібрані через певний час, що з урахуванням наданих в подальшому пояснень свідка ОСОБА_3 , вказують на фальсифікацію матеріалів працівниками поліції.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №201418 від 09.06.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5,6).

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 09.06.2020 року приблизно о 02:20 год. в м. Балта Одеської області по вул. Ломоносова, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ 110206 д/н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нерозбірлива мова. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Обставини того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який мав місце 09.06.2020 року підтверджується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи.

З зазначеного відеозапису вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом, в тому числі і у стані алкогольного сп`яніння, пояснивши на місці зупинки працівникам поліції про те, що до керування вживав спиртні напої. При цьому відеозапис містить дані, які вказують на те, що поведінка ОСОБА_1 та осіб, які були разом з ним по відношенню до працівників поліції була образливою та провокаційною та свідчила про вчинення останніми протиправних дій невиконання законних вимог працівників поліції. Зазначений відеозапис також візуально свідчить про наявність у водія автомобіля ОСОБА_1 , ознак сп`яніння хиткої ходи, тобто порушення координації рухів, не зв`язного висловлення мови та агресивної поведінки, яка свідчить про невідповідність такої поведінці обстановці на місці зупинки та в присутності працівників поліції. Також з зазначеного відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував проти керування ним транспортним засобом, в тому числі в присутності двох сторонніх осіб, які є свідками правопорушення і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження на підставі досліджених суддею письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому підстави для недовіри або сумнівів в правдивості та об`єктивності пояснень цих свідків з огляду на відеофіксацію місця події у суду апеляційної інстанції відсутні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про сфабриковані покази свідків, то апеляційний суд не приймає їх до уваги, оскільки вони спростовуються іншими матеріалами адміністративної справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №201418 від 09.06.2020 року та відеозаписом, з якого чітко вбачається, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були запрошені працівниками поліції на місце пригоди, де в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Всі інші доводи апеляційної скарги з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП також були досліджені в судовому засіданні районного суду, про що свідчить текст постанови суду, в якому детально дана оцінка їх необґрунтованості і апеляційний суд з висновками районного суду цілком погоджується.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, тобто відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому слід визнати, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, підтверджений наявними у матеріалах справи доказами.

Позиція ОСОБА_1 , яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення його від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, та з урахуванням довідки про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом не отримував (а. с. 4).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Балтського районного суду Одеської області від 16.07.2020 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Балтського районного суду Одеської області від 16.07.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 16.07.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов