Провадження № 33/824/816/2021 Доповідач у 2 інстанції Шроль В.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2020року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 26 серпня 2020 р. приблизно в 16-10 год. в м. Києві на вул. Є.Чавдар, керуючи автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 під час руху заднім ходом не переконалась, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди, не звернулася за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів,і після скоєння ДТП залишила місце пригоди.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що вона скоїла ДТП і залишила місце його вчинення. Вважає, що дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, рапорті поліцейського, поясненнях потерпілого, відеозапису події з камери спостереження не підтверджують її винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень .

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та захисника, що підтримали апеляційну скаргу частково, звернувши увагу на суворість накладеного стягнення, потерпілого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, але підтримав позицію щодо невідповідності накладеного стягнення особі обвинуваченої внаслідок суворості, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п.10.9 ПДР , зокрема, те, що вона під час руху заднім ходом не переконалася у безпечності маневру, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб та здійснила наїзд на стоячий автомобіль «Ніссан».

Вважаю, що висновок судді про порушення ОСОБА_1 вимог п.10.9 ПДР, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, ґрунтуються на матеріалах справи, в зв`язку з чим її дії вірно кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

Так, при апеляційному розгляді особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснила, що дійсно здійснювала рух заднім ходом та впритул під`їхала заднього бамперу до автомобіля «Ніссан», проте її мати, яка вийшла з місця пасажира її автомобіля, повідомила їй , що зіткнення транспортних засобів не відбулося, механічних пошкоджень немає, тому вона неподалік від місця події припарку вала автомобіль та пішла у своїх справах.

Потерпілий ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду пояснив , що припаркував свій автомобіль «Ніссан», через деякий час прийшов та побачив на лобовому склі записку очевидця на ім`я ОСОБА_3 з повідомленням про те, що його автомобіль подряпала дівчина за кермом автомобіля Хонда НОМЕР_1 . Він звернув увагу на свіжу подряпину серед більш давніх довжиною приблизно 3 см на задньому бампері зліва, відшукав відео з камери спостереження, що перебувала неподалік, та звернувся до поліції з повідомленням про подію.

Із схеми дорожньо-транспортної події встановлено, що поліцейським було виявлено пошкодження заднього бампера автомобіля «Ніссан».

На а.22 провадження міститься записка особи на ім`я ОСОБА_3 про те, що дівчина за кермом автомобіля Хонда НОМЕР_1 подряпала його автомобіль під час руху заднім ходом.

З відеозапису події, зафіксованої камерою спостереження, вбачається, що автомобіль «Хонда» під час руху заднім ходом під`їхав впритул до задньої частини автомобіля «Ніссан», з нього вийшла пасажир. Після чого автомобіль «Хонда» з місця події поїхав, а пасажир почала оглядати на автомобілі «Ніссан» місце доторкання транспортних засобів.

Сукупність зазначених доказів спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона не порушувала правил руху заднім ходом і не здійснювала зіткнення із заднім бампером автомобіля «Ніссан».

У той же час у постанові судді зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 допустила порушення п.13.1 ПДР.

Про порушення ОСОБА_1 вимог п.13.1 ПДР не згадується у суті адміністративного правопорушення, викладеній у протоколі, тому суддя, встановивши вказану обставину, вийшла за межі протоколу , у зв`язку з чим з постанови вказане посилання підлягає виключенню.

Також є помилковими висновки судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Як пояснила при апеляційному розгляді ОСОБА_1 вона була впевнена у відсутності контакту її автомобіля з автомобілем «Ніссан», тому і поїхала з місця, де вона розверталася заднім ходом.

Відповідальність за статтею 122-4 КУпАП настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За п. 2.10 а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу, тобто особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З пояснень ОСОБА_1 випливає, що вона не усвідомлювала порушення нею вимог ПДР, не знала про контакт її автомобіля з автомобілем «Ніссан», внаслідок якого мала місце подряпина заднього бамперу останнього.

Доказів, які б могли спростувати зазначені пояснення, матеріали справи не містять.

За умов необізнаності особи з фактом дорожньо-транспортної пригоди та своєї причетності до неї, у неї не виникає зобов`язань, передбачених п.2.10 ПДР, і, відповідно у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Таким чином, провадження по справі щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 є винуватою лише у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП , її дії не носили грубого характеру, враховуючи позицію потерпілого, вважаю можливим пом`якшити накладене адміністративне стягнення до штрафу, визначеного санкцією ст.124 КУпАП в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення.

За таких обставин постанова судді підлягає зміні.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м.Києва від 30 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Провадження в справі в частині притягнення ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Виключити з постанови посилання на порушення ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР.

Пом`якшити накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення до штрафу у розмірі 340 гривень.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль