ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Провадження № 3/553/610/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м.Полтава

Суддя Ленінського районного суд м.Полтави Високих М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ленінськ Казахстану, громадянки України, одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, працюючої заступником головного бухгалтера ТОВ «Сучасний дім», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

18.06.2021 близько 22 год. 15 хв. по вул.Лисенка, 12 у м.Полтаві, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився у присутності двох свідків із застосуванням приладу «Drager», прилад 0347, тест 91, результат якого склав 1,27 ‰.

Таким чином ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе визнала та пояснила, що випила бокал вина та один бокал алкогольного коктейлю, після чого сіла за кермо транспортного засобу, який зупинили поліцейські. На вимогу патрульних на місці зупинки вона пройшла огляд на стан сп`яніння, з результатами якого погодилась та не наполягала на проходженні огляду у закладі охорони здоров`я. У вчиненому щиро розкаялась та осудила свою поведінку.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Її дії суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім наданих ОСОБА_1 пояснень в ході судового розгляду, в яких вона не заперечувала фактичних обставин та доказів у справі за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, її винуватість підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 192794 від 18.06.2021; висновком тестування на алкоголь від 18.06.2021 Drager Alkotest 7510, прилад ARLM 0347, тест № 91, згідно з яким результат вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_1 склав 1,27‰, що значно перевищує допустимий показник; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у водія були виявленні ознаки сп`яніння виражений запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, не чітка мова і результат тесту склав 1,27‰ , з яким водій погодився; поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у присутності яких проводився огляд, а також диском з записом відеофіксації порушення.

При цьому на наявних відеофайлах зафіксовані обставини зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , процедура проходження нею огляду та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей), об`єктивно узгоджуються між собою та наданими порушником поясненнями в ході розгляду справи, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом».

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 15.10.2014, а отже наділена спеціальним правом та має нести додаткову відповідальність, пов`язану із позбавлення права керування транспортними засобами.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави Марина Сергіївна Високих