Справа № 134/868/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 липня 2021 року смт. Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Кантониста О.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП України про адміністративні правопорушення,

встановила:

18 травня 2021 року до Крижопільського районного суду Вінницької області з Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП у Вінницькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 084502 від 14 травня 2021 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У вищезазначеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 14 травня 2021 року о 21 год. 58 хв. на автодорозі Т0202 Крижопіль-Ямпіль керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , в якого в нічну пору доби не освітлювався задній лівий габарит. Також було виявлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку.

15 червня 2021 року до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Близнюка В.В. надійшло клопотання про закриття провадження в адміністративній справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, тому не повинен був проходити огляд на стан сп`яніння.

В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому вказані ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніле обличчя, тремтіння рук, нечітка виразність мови, нечітка хода, різкий запах алкоголю з рота, проте не вказано за допомогою якого спеціального технічного засобу мав бути проведений огляд. Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів мало бути вказано, що огляд проведено за допомогою певного спеціального технічного засобу, що працівниками поліції не було зроблено.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсього-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а наявність свідків є обов`язковою.

Оскільки посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, був порушений порядок проведення огляду на стан сп`яніння, тому протокол не може бути допустимим доказом по справі.

Окрім того, в протоколі не міститься назва технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис, доданий до протоколу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що автомобілем не керував, за кермом був брат його дружини ОСОБА_2 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Близнюк В.В. просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівниками поліції було порушено порядок і процедуру проведення огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, тому у працівників поліції були відсутні підстави вимагати від нього пройти огляд на стан сп`яніння. Також просив допитати свідків.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 дав покази про те, що у вечірню пору доби 14 травня 2021 року зателефонував до ОСОБА_1 дізнатися, де той знаходиться, після чого поїхав на вказане місце, щоб зустрітися із ОСОБА_1 . Коли він під`їхав, то біля автомобіля були працівники поліції, які питали у ОСОБА_1 чи він буде проходитися огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовлявся та вказував, що він не керував транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 дав покази про те, що за кермом перебував саме він, а не ОСОБА_1 . Працівникам поліції він про це не сказав, оскільки скоро має отримати посвідчення водія, тому боявся, що відносно нього складуть протокол за керування транспортним засобом без посвідчення водія і в подальшому у нього виникнуть проблеми при отриманні даного посвідчення.

Заслухавши учасників справи та дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника про необхідність закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме через те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не знайшли свого підтвердження.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що 14 травня 2021 року о 21 годині 58 хвилин патрульний автомобіль поліції, рухаючись за автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , увімкнув проблискові маячки синього та червоного кольору задля зупинки вказаного транспортного засобу. Коли працівники поліції під`їхали, з водійських дверей автомобіля ВАЗ 2101 вийшов ОСОБА_1 . На запитання ОСОБА_1 про причину зупинки, працівник поліції вказав, що в автомобілі у темну пору доби не був ввімкнений задній габаритний ліхтар. Після чого ОСОБА_1 почав казати, що автомобілем керував не він, а ОСОБА_2 . При цьому коли працівник поліції пізніше запитував ОСОБА_2 чому він не сів за кермо, він нічого не відповів, а ОСОБА_1 сказав, що той не має права керування, оскільки ще не отримав посвідчення водія. В подальшому ОСОБА_1 зізнався, що в той день забрав дружину з пологового будинку та святкував народження дочки, після чого поїхав купити цигарки. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікарні ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи тим, що в них немає доказів, що саме він керував автомобілем.

Надані в судовому засіданні показання свідка ОСОБА_2 , який є братом дружини ОСОБА_1 , суд оцінює критично та вбачає у них намагання допомогти ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує наступне.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р.). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглядаючи справу та приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у разі:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 а) Правил дорожнього руху);

- відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 084502 від 14 травня 2021 року незрозуміло, який саме склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії ОСОБА_1 , оскільки в протоколі одночасно вказано, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Суд, виходячи з принципу диспозитивності, не може самостійно визначати інші фактичні обставини та порушення Правил дорожнього руху, аніж ті, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 084502 від 14 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 не є належним, допустимим доказом та актом обвинувачення, оскільки складений з порушенням порядку, передбаченого чинним законодавством, а відтак не може бути покладений в основу доведеності вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: