П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2021 р. Справа № 596/722/21

Провадження № 3/596/440/2021

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки с. Оришківці, Чортківського району, Тернопільської області, приватний підприємець ПП ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно матеріалів, які надійшли від Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме, протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №061635 від 27.03.2021 року вбачається, що 27.03.2021 року близько 21 год. 50 хв. по АДРЕСА_1 , допустила роботу кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чим порушила розпорядження №55-ОД Копичинецької міської ради та постанову КМУ №392 від 20.05.2020 року, постанову КМУ №1236, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду адміністративної справи.

Згідно письмових пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вину не визнавала, посилаючись на те, що про рішення міської ради їй не було відомо.

При розгляді справи встановлено наступне.

Стаття 44-3 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06.04.2000 р. серед основних принципів профілактики інфекційних хвороб є дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності.

Згідно з статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 11, суддя згідно зі ст.245КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю необхідним справу провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №061635 від 27.03.2021 року, 27.03.2021 року близько 21 год. 50 хв. по вулиці Шевченка, 117, м. Копичинці, ПП ОСОБА_1 допустила роботу кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чим порушила розпорядження №55-ОД Копичинецької міської ради та постанову КМУ №392 від 20.05.2020 року, постанову КМУ №1236, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду, не викладено суть правопорушення у відповідності до диспозиції ч.1 ст.44-3 КУпАП, яка чітко визначає, що повинно бути встановлено порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Наявність протоколу без підтвердження іншими доказами, залишається припущенням, яке трактується на користь обвинувачуваної особи і само по собі не може бути покладено в основу висновку про винуватість.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В електронному рапорті чергового СМ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Мильничук І.С. від 27.03.2021 року зазначено, що від ДОП Яцишина В. надійшло повідомлення про роботу закладу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с.Оришківцях. Відповідно до ч. 1 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно із ч. 1 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

До матеріалів справи не додано відомості відносно правового статусу закладу та доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 являється фізичною особою підприємцем та здійснює в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підприємницьку діяльність та в розумінні ст.44-3КУпАП є суб`єктом вказаного правопорушення.

Сам по собі рапорт не може слугувати беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП. Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 матеріали не містять.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній у відповідності з законом.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Як встановлено, наявними матеріалами справи не доведено винуватість ОСОБА_1 в порушенні правил щодо карантину людей, а тому в її діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 ч.1 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Керуючись ст. ст. 7,ч.1 ст.44-3, 245, 247, 251, 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду Е.М.Митражик