ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1467/21 Номер провадження 33/814/455/21Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А., при секретарі Ряднині І.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Кучеренко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 14 червня 2021 року

щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , інші відомості суду невідомі,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 14 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 15 діб з позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави в особі стягувача Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454 грн.

Як вбачається з постанови, 16 травня 2021 року о 01 год. 52 хв., в м. Полтава, керуючи ТЗ: Honda CR-V, н/з НОМЕР_1 (належить ОСОБА_2 ), скоїв дорожньо-транспортну пригоду з ТЗ: ЗАЗ н/з НОМЕР_2 на перехресті вул. Героїв Крут з пров. Високий, та залишив місце події, після чого вживав алкогольний напій. Огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проводився у лікаря нарколога в КП «Полтавському обласному центрі терапії залежностей Полтавської ОДА», згідно медичного висновку № 191 від 16 травня 2021 року, гр. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п. 2.10є ПДР України.

Не погодившись з даним судовим рішенням його оскаржив в апеляційному порядку ОСОБА_1 . Просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і скоїв ДТП, після чого алкогольні напої більше не вживав, а приїхав додому і ліг спати, тобто його дії кваліфіковано не вірно. При цьому, працівникам поліції він повідомив, що вживав алкогольні напої після ДТП оскільки вважав, що за це не передбачена адміністративна відповідальність. Крім того, зазначає, що неправомірним є рішення суду першої інстанції в частині позбавлення його права керування, оскільки він ще не одержав водійське посвідчення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, переглянувши відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

За ч. 4 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення у даному випадку полягає у вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, тобто обов`язковою умовою є те, що особа була учасником дорожньо-транспортної пригоди, і після неї вжила алкогольні, наркотичні засоби, тощо.

Як вбачається з відеозапису, при прибутті працівників поліції до місця проживання ОСОБА_1 , останній пояснив, що вживав алкогольні напої після скоєння ДТП, дані обставини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення від 16 травня 2021 року серії ДПР18 № 192967, в якому ОСОБА_1 власноручно вказав зазначені обставини тобто погодився з ними (а.с. 1) медичним висновком ПОНД (а.с. 2), письмовими поясненнями (а.с.3), копією постанови (а.с.4), копіє протоколу (а.с.5), рапортом (а.с.6), відеозаписом з камер працівників поліції, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск (а.с.8).

Тоді як достатніх та належних доказів на спростування зазначених обставин суду апеляційної інстанції не надано.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Зважаючи на наведене апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Однак, санкцією ч.4 ст.130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги сталу судову практику та правову позицію висловлену Верховним Судом, суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанова Полтавського районного суду Полтавської області від 14 червня 2021 року змінити та виключити з постанови застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 14 червня 2021 рокуякою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, змінити та виключити з постанови застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Гальонкін