Справа №579/706/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.
Номер провадження 33/816/318/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участі секретаря судового засідання Могиленець А.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Вернигори В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 03 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 03 червня 2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що 20 квітня 2021 року о 18 год. 32 хв. в м. Кролевець по просп. Миру керував скутером Ямаха чамб, без номерних знаків, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в присутності двох свідків із застосуванням приладу Драгер ARKL-2046, який показав результат 0.74%.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що:

- висновки судді суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи та належним чином не умотивовані;

- суддя в основу оскаржуваної постанови поклав такі докази, а саме, протокол про адміністративне правопорушення від 20 квітня 2021 року серії ДПР18 №490576; результат проходження тестування на алкоголь приладом Драгер №244 від 20 квітня 2021 року, акт огляду; пояснення свідка ОСОБА_2 ; відео-файли на DVD-R дисках та зазначив, що вказані докази не спростовані, однак, вказані докази не можуть вважатися належними та допустимими;

- копія протоколу серії ДПР 18 №490576, яка була йому вручена, відрізняється від оригіналу даного протоколу, оскільки має додаткові записи щодо часу правопорушення, а саме у копії протоколу у графі час вчинення правопорушення зазначено «18 год. хв.», що свідчить про відсутність часу вчинення адмінправопорушення, а у оригіналі протоколу час вчинення правопорушення зазначено «18 год. 32 хв.», крім того у вказаному протоколі, а також і в оскаржувані постанові не зазначено, який з семи підпунктів п.2.9 ПДР був ним порушений та чи було порушено ПДР взагалі;

- за змістом результату приладу Драгер №244 від 20 квітня 2021 року вбачається, що станом на 18 год. 35 хв. 20 квітня 2021 року у м. Кролевець Сумської області, тобто на місці проходженні огляду за допомогою алкотестера Драгера, температура повітря становила +16 градусів, при цьому за змістом довідки Сумського обласного центру з гідрометрології від 18 травня 2021 року №9918-1-250/9918-3 вбачається, що в м. Кролевець Сумської області станом на 20 квітня 2021 року температура повітря о 18 год. була 9,8 градусів Цельсія, о 21 год. була 8,4 градусів Цельсія;

- суддя не врахував, що згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 20 квітня 2020 року за №65 станом на 19 год.50 хв. за результатом проведеного огляду був постановлений висновок, що він у стані алкогольного сп`яніння не перебував;

- пояснення свідка ОСОБА_2 не може бути належним та допустимим доказом по даній справі, оскільки вказаний свідок є поліцейським, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, а тому, виникають сумніви щодо її неупередженості;

- доказів того, що він з показниками приладу Драгер був згоден, та на проходженні огляду у лікарні не наполягав, матеріали справи не містять, він під час розгляду справи у суді він неодноразово наголошував на тому, що з показниками приладу Драгер він згоден не був, просив працівників поліції направити його для проходження медичного огляду до Кролевецької лікарні, ще до складання протоколу, а не після складання, як зазначено у оскаржуваній постанові, однак дану вимогу працівники поліції не виконали і обставини його незгоди з показниками приладу Драгер підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, а саме у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності він зазначив «з показниками Драгер не згоден, просив провести огляд на стан сп`яніння в лікарні», що суддя також не врахував;

- працівники поліції, при його незгоді з показниками Драгера, не виконали його законні вимоги та не направили до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим допустили грубе порушення Інструкції від 06 листопада 2015 року №1376, Інструкцію 09 листопада 2015 року №1452/735, та ст.ст.256, 266 КУпАП, а тому він був вимушений за власної ініціативи пройти такий огляд у найближчому медичному закладі і на це наголошував у суді його захисник, однак суддя і ці доводи не врахував;

- відео-файли на DVD-R дисках не відтворюють усі події повного проведення огляду на стан сп`яніння та не містять відомостей щодо складання самого протоколу;

- суддя, при вирішенні даної справи, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного, дослідження усіх обставин справи у їх сукупності, у тому числі не врахував докази, які спростовують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що призвело до недотримання суддею національного законодавства, практики Європейського Суду з прав людини та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Вернигору В.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст.252,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції вищезазначені вимоги Закону належним чином дотримано не було і доводи апелянта про те, що суддя, при вирішенні даної справи, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного, дослідження усіх обставин справи у їх сукупності, є слушними.

Так, відповідно до положень ст.ст.251,256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі.

До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги, дотримання яких гарантує та створює особі, що притягається до адміністративної відповідальності, правові передумови для захисту своїх прав та інтересів при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відсутність хоча б однієї ознаки, яка характеризує суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну або об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, свідчить про те, що дане правопорушення скоєне не було.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя суду першої інстанції дійшов, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 20 квітня 2021 року серії ДПР18 №490576, пояснень свідка ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні, результату проходження тестування на алкоголь приладом Драгер ARKL-2046, тест № 244 від 20.04.2021 року, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеоматеріалу.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення суддя визнав належним та допустимим доказом, оскільки даний протокол складений уповноваженою особою у встановленому законом порядку, його зміст відтворює фактичну обставину, містить ознаки діяння та склад вказаного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 20 квітня 2021 року о 18 год. 32 хв. в м. Кролевець по просп. Миру ОСОБА_1 керував скутером Ямаха чамб, без номерних знаків, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Однак, як вірно зазначає апелянт, пункт 2.9 ПДР містить у собі 7 підпунктів і у даному протоколі не зазначено, порушення саме якого підпункту п. 2.9 ПДР інкримінується ОСОБА_1 .

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя, самостійно, на власний розсуд зазначив, що ОСОБА_1 було порушено пункт 2.9 (а) ПДР, тобто, визначив інші фактичні обставини, ніж ті, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, перебрав на себе функції обвинувачення, що є неприпустимим, виходячи з положень ст. 129 Конституції України.

Крім того, положеннями ч. 3 ст. 266 КУпАП, передбачено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 7 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735 чітко визначено, що спочатку огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу, а лише після не згоди з його результатами, огляд водія проводиться в закладі охорони здоров`я.

В оскаржуваній постанові зазначено, що оскільки ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, незгоду з його результатами не висловлював, підстав для направлення його до відповідного закладу охорони здоров`я у поліцейського не було.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 останній власноручно зазначив, що не погодився з показниками Драгера, просив провести його огляд на стан сп`яніння у лікарні, тобто, з врахуванням такої позиції останнього, працівники поліції зобов`язані були направити його до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння, однак, цього не зробили.

Таким чином, висновок судді про відсутність порушень з боку поліцейських є помилковим, а доводи апелянта в цій частині є слушними, оскільки в даному конкретному випадку працівниками поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 допущено грубе порушення процедури огляду особи, яка керує транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена вимогами ст.266 КУпАП та п.7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом від 09 липня 2015 року за №1452/735.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді даної справи суддя суду першої інстанції не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, не надав належної правової оцінки наявним у справі доказам, внаслідок чого, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та результат тестування приладу «Драгер» не можуть бути визнані належними та допустимими доказами наявності у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а пояснень свідка, допитаного в судовому засіданні та відеоматеріалу, для такого висновку, недостатньо.

Враховуючи вищезазначене, постанову судді суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, вказане судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 03 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.