33/804/132/21
263/453/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року місто Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В., за участю захисника Попова В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Попова В.М. на постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу інженером у ТОВ «Стройгрупа Вуд Стоун», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнувши з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 07 січня 2021 року о 16.20 годині в Донецькій області м. Маріуполь Центральний район, Запорізьке шосе, БП ЗС 008, керувала транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився з використанням технічного засобу «Драгер Алкотест» ARHF0070, результат позитивний 1,69%, від проходження огляду на стан сп`яніння у КНП «МЦПЛ 3 м. Маріуполя» відмовилась у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушила п.2.9а ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Попов В.М. просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Зазначає про те, що під час розгляду справи районний суд порушив норми процесуального і матеріального права, не з`ясував всіх важливих обставин справи, що підлягали з`ясуванню та зробив висновки, які суперечать дійсним обставинам справи, тобто допустив спрощений підхід до її розгляду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши промови учасників судового засідання, вважаю, що апеляційна скарга захисника Попова В.М. підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею районного суду, в порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП. не з`ясовані обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляд справи судом порушено вимоги ст. 245 КУпАП про необхідність всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема щодо з`ясування обставин подій, що відбулись 07 січня 2021 pоку, перевірки пояснень, як сторони захисту так і свідків та надання їм відповідної оцінки, надання аналізу доказам, що містяться в матеріалах провадження, протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків, що вплинуло на правильність прийнятого рішення.

За таких обставин постанова районного суду як незаконна підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову місцевого суду, за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд приймає нову постанову.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції за допомогою «Drager Alcotest» 6820, за результатами огляду визначено стан сп`яніння, а саме 1,69 проміле.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , нею було власноручно зазначено в протоколі, що вона не згодна з даними алкотестеру.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Пунктом 22 зазначеної Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перевіривши наведене на відповідність вимогам закону апеляційний суд зазначає, що з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 виразила свою незгоду працівникам поліції з результатами її огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, а також зазначила про це в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно діючого законодавства працівники поліції в такому випадку мали запропонувати ОСОБА_1 пройти повторно огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, однак даних вимог працівниками поліції дотримано не було.

Приймаючи до уваги наведені обставини колегія суддів приходить до висновку, що працівниками поліції були грубо порушені вищезазначені вимоги закону, а саме проведено огляд ОСОБА_1 з порушенням вимог Інструкції, що тягне за собою незаконність такого огляду та вважається недійсним.

Оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння являється недійсним, звідси випливає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно останньої також не можна вважати законним та обґрунтованим.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

В порушення вищезазначених положень закону суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи, а тільки виклав посилання та обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №030063 стосовно ОСОБА_1 ..

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку судом першої інстанції грубо порушені вимоги КУпАП, щодо необхідності встановлення фактичних обставин справи.

З огляду на вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає, що докази, які містяться у матеріалах справи являються недопустимими, оскільки отримані з грубим порушенням законодавства.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 являється незаконним, а отже постанова суду про визнання останньої винною, є теж незаконною у зв`язку з тим, що вони винесені на основі недопустимих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме недотримання встановленої законодавством процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, огляду на стан алкогольного сп`яніння та невстановлення всіх необхідних даних при його складанні, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді у справах про адміністративні правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, а саме в них, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви прийняття або відхилення доказів.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Отже, при розгляді справи судом була допущена неповнота з`ясування обставин справи, а викладені у постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам, що є порушенням вказаних вимог КУпАП.

За таких обставин постанова місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Попова В.М. задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду А.В. Сєдих