Справа № 165/1871/21 Провадження №33/802/581/21 Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В.
Категорія: ст.124 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.,

з участю:

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Кратюка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , приватний підприємець, за ст.124 КпАП України,

В С Т А НО В И В:

Постановою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 30 квітня 2021 року о 09 годині 40 хвилин керуючи по вулиці Шахтарській в місті Нововолинську автомобілем марки "RENAULT MEGANE SCENIC", реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотримавшись безпечної дистанції відносно транспортного засобу, що рухався попереду, не мала змоги об`їхати яму на дорозі, в результаті чого транспортний засіб під її керування зазнав механічних ушкоджень. Тим самим ОСОБА_1 порушила п.13.1 ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України (а.с.14).

Не погоджуючись із постановою суду, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вказує на те, що вона рухалася транспортним засобом із швидкістю 45 км/год, при дозволеній швидкості в населеному пункті 50 км/год. Як вбачається з схеми ДТП розмір вибоїни становить 1,7*1,8 метрів. Вказує на те, що судом не взято до уваги те, що ділянка дороги, якою вона рухалася за наявності на ній вибоїни не об лаштована знаком, що обмежує швидкість руху (3.29), знаком , що проводяться ремонтні роботи (1.37) або попереджувальним знаком про ділянку дороги з вибоїнами на автодорозі (1.12). Вважає, що якби наявні вказані знаки були вона могла б завчасно вжити заходів для зменшення швидкості чи повної зупинки транспортного засобу. Просить скасувати постанову, та закрити провадження у справі (а.с.17).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника Кратюка В.С., які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, викладених в ній та просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Всупереч цьому, судом першої інстанції не було вжито всіх заходів, передбачених КпАП України для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КпАП України, з наступних підстав.

Так, диспозиція ст.124 КпАП України передбачає відповідальність за дії водія, які становлять порушення щодо керування транспортним засобом, а саме - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п.13.1 ПДР України, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а саме у тому, що вона 30.04.2021 року о 09 годині 40 хвилин в місті Нововолинську по вулиці Шахтарській, 39а, керуючи транспортним засобом "RENAULT MEGANE SCENIC", державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотрималась безпечної дистанції до транспортного засобу, що рухався попереду, внаслідок чого не мала змогу виявити яму і об`їхати її, в результаті допустила пошкодження власного транспортного засобу, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 229981 від 30.04.2021 року (а.с.1), рапорт (а.с.2), письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.3), схему місця ДТП (а.с.4). Проте, як вбачається з матеріалів справи місцевий суд вищевказані докази належним чином не перевірив та не дав їм належної правової оцінки.

В судових засіданнях в суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 пояснила, що вибоїна на дорозі була досить великого розміру, тому вона не мала змоги її об`їхати під час здійснення маневру, щоб не допустити зіткнення з іншим транспортним засобом, вскочила в яму внаслідок чого пошкодила власний транспортний засіб.

Всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому безпосередньому причинному зв`язку з порушенням ПДР України водієм ОСОБА_1 .

Вищенаведене на думку апеляційного суду свідчить про те, що суть правопорушення, яке поставлено у провину ОСОБА_1 за складеним відносно неї протоколом, залишилася невизначеною через відсутність належного обгрунтування на порушення норми правил дорожнього руху, а саме п.13.1, який передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що викладена в оскаржуваній постанові суть правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та подіям, які мали місце 30.04.2021 року за її участю знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24 червня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладення на неї адміністративного стягнення за санкцією цієї статті, не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки в її діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі, і таких не було здобуто в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, то провадження в справі відносно неї підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України, - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України за наведених в протоколі обставин.

Беручи до уваги вищевикладене вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 229981 від 30.04.2021 року у такому вигляді через його істотні недоліки не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Зазначені недоліки протоколу, які поставлені у провину ОСОБА_1 є фактично невизначеними та неконкретними, що залишилися поза увагою суду першої інстанції.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, - у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.