Справа № 447/3574/20 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 33/811/222/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та остаточно накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави у розмірі 454 гривень.

Згідно з постановою, 21.11.2020 року о 13 год. 32хв. в с. Берездівці, по вулиці Боринецька, 40 Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем МАZDA PREMACY д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Згідно висновку медичного огляду №201 від 21.11.2020 року стан сп`яніння становить 1,94 проміле, чим порушив п.2.9(а) ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, 21.11.2020 року о 13 год. 32 хв. в с. Берездівці, по вулиці Боринецька, 40 Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем МАZDA PREMACY д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, здійснив наїзд на металеву огорожу, чим спричинив технічні пошкодження транспортного засобу та матеріалів, чим порушив п.2.3 (б), 2.9 (а), 12.1., 13.1 ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Зазначає, що в порушення норм ст.272-2 КУпАП суд прислав апелянту телефонне повідомлення про призначення справи до судового розгляду, яке не передбачене положеннями КУпАП, та таке він отримав 30.12.2020.

Вказує, що на вимогу апелянта видати копії протоколів про вчинення адміністративних правопорушень працівники поліції видати такі ксерокопії на одному аркуші з двох сторін, на яких він не може встановити записи, які зроблені у цих протоколах, та не може встановити чи протоколи складені відповідно до приписів ст.256 КУпАП. Вказані протоколи працівники поліції, на неодноразові звернення, видали ОСОБА_1 лише 04.01.2021, тобто після отримання телефонного повідомлення про призначення справи до судового розгляду.

На переконання ОСОБА_1 видачею таких ксерокопій протоколів про адміністративне правопорушення працівники поліції свідомо перешкоджали його праву на судовий захист.

Наголошує, що в оскаржуваній постанові зазначено, що у судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, однак свою вину він визнав, про що неодноразово наголошував під час розгляду справи, та чому суддя зробив такий запис невідомо.

Зазначає, що суд не прийняв до уваги пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що у ОСОБА_1 виникла крайня необхідність та не було мети керування транспортним засобом у нетверезому стані.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність заст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Апеляційний суд погоджується із висновком судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1ст.130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, яким надано належну правову оцінку.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії БД №375117, БД №375118, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager від проходження ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, висновком №201 від 21.11.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння результат 1,94 проміле, схемою ДТП, фотофіксацією порушення, письмовими пояснення свідків, відеозаписом та іншими матеріалами справи.

Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №375117, 21.11.2020 року о 13 год. 32 хв. в с. Берездівці, по вулиці Боринецька, 40 Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем МАZDA PREMACY д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Згідно висновку медичного огляду №201 від 21.11.2020 року стан сп`яніння становить 1,94 проміле, чим порушив п.2.9(а) ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №375118, 21.11.2020 року о 13 год. 32 хв. в с. Берездівці, по вулиці Боринецька, 40 Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем МАZDA PREMACY д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, здійснив наїзд на металеву огорожу, чим спричинив технічні пошкодження транспортного засобу та матеріалів, чим порушив п.2.3 (б), 2.9 (а), 12.1., 13.1 ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №201 від 21.11.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння результат 1,94 проміле, проведено огляд ОСОБА_1 , згідно якого встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

В своїх поясненнях під час перегляду справи в апеляційному порядку ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю та пояснив, що дійсно мали місце обставини, зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення, а саме те, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, однак він діяв у стані крайньої необхідності, та здійснив наїзд на металеву огорожу, чим спричинив технічні пошкодження транспортного засобу та матеріалів.

Проте, ОСОБА_1 не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх дій, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у стані крайньої необхідності. Так, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, у стані алкогольного сп`яніння, повинен був усвідомлювати суспільну небезпеку вчинення таких дій, наслідком якої може бути настання дорожньо-транспортної пригоди, та ймовірна шкода, яка могла бути заподіяна життю, здоров`ю громадян, не може бути співмірною тій, яку мав намір запобігти водій.

А тому, апеляційний суд приходить висновку, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з урахуванням фактичних обставин справи, наявних у справі доказів, не є крайньою необхідністю, а його дії суддею першої інстанції кваліфіковані правильно.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість постанови судді, неналежність та недопустимість доказів у справі апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк