ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/6825/20 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/813/21 Сіренко Ю.Ю.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач - Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Панасенка В.Є.

потерпілого - ОСОБА_2

представника - Неминущого П.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Панасенка Владислава Євгеновича на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

10 листопада 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 103616 стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 02 листопада 2020 року о 18 годині 40 хвилин, м.Харків, вул.Вернадського, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Suzuki Grand Vitara, н.з. НОМЕР_1 , здійснив виїзд на перехрестя, на якому утворився затор, після чого здійснив рух через перехрестя на заборонний сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Camry, н.з. НОМЕР_2 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 8.10, 16.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Постановою судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні.

Не погодившись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Панасенко В.Є. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення; матеріали адміністративної справи направити до УПП в Харківській області для складання відносно водія ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови. Вважає, що при її винесені суд невірно з`ясував обставини справи, упереджено поставився до розгляду справи, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, що як наслідок призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, зазначає, що в діях водія ОСОБА_1 відсутні порушення вимог пункту 8.10 ПДР України.

ОСОБА_1 з самого початку стверджував та наполягав на тому, що при виїзді на перехрестя йому горів зелений сигнал світлофору і тільки коли він знаходився на перехресті та чекав, коли транспортні засоби, що рухались по вул. Вернадського закінчать проїзд перехрестя, йому увімкнувся червоний сигнал світлофору.

Цей факт знаходить своє підтвердження і на відеозаписі з відеорегістратора, що був встановлений у автомобілі ОСОБА_1 , із записом події, що сталася 02.11.2020, де чітко видно що, автомобіль SUZUKI, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофору, дозволяючи рух пішоходам через вул. Вернадського (відповідно до схеми організації дорожнього руху - СП 3), але згідно з програмою роботи світлофорного об`єкту (що міститься в матеріалах справи) світлофор СП 3 (пішохідний) та світлофор СТ 6 (транспортний) вмикаються одночасно, тоді як червоний сигнал світлофору увімкнувся вже коли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 певний час знаходився на перехресті та не мав іншого шляху, ніж закінчити рух через перехрестя.

Однак, судом першої інстанції цей важливий факт було проігноровано.

Крім того, порушення з боку ОСОБА_1 вимог пункту 16.4 ПДР України не знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, оскільки зіткнення сталося не при виїзді ОСОБА_1 на перехрестя, а вже тоді, коли увімкнувся червоний сигнал світлофору, а транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 вже певний час знаходився на перехресті, що в свою чергу унеможливлювало рух транспортних засобів, які рухалися по вул. Вернадського, в зв`язку з чим ОСОБА_1 , діяв у відповідності до пункту 16.8 ПДР України та продовжив свій рух.

Після того, як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 майже закінчив проїзд перехрестя, ОСОБА_1 побачив, що з правої сторони, у крайньому правому ряду наближається автомобіль TOYOTA, н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 Запобігаючи зіткненню, водій ОСОБА_1 застосував гальмування та повністю зупинив свій автомобіль, але уникнути зіткнення не вдалося з причин, які не пов`язані з діями водія ОСОБА_1 .

Причиною ДТП, на переконання ОСОБА_1 , стало порушення водієм ОСОБА_2 пункту 16.5 ПДР України.

Вищезазначені факти знаходять своє підтвердження на відеозаписі з відеорегістратора, що був встановлений у автомобілі ОСОБА_1 із записом події, що сталася 02.11.2020 та на відеозаписі з камер відеоспостереження, які встановленні на даному перехресті КП «МІСЬКЕЛЕКТРОТРАНССЕРВІС», які долучені до матеріалів справи.

Таким чином вважає, що в діях ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Також зауважує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції захисником Панасенко В.Є. було подане клопотання про призначення автотехнічної експертизи. Суд першої інстанції відмовив в задоволені вказаного клопотання, вказавши про недоцільність призначення автотехнічної експертизи через достатню кількість наявних матеріалів, в тому числі відеозаписів з відеореєстраторів обох водіїв, а також з камер відеоспостереження, з яких вбачається наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та доведеність його вини.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 , з точки зору процесуальних вимог КУпАП, належним чином не мотивований.

Зміст пояснень учасників ДТП та інших доказів, які суд першої інстанції прийняв до уваги, належним чином не розкритий та не проаналізований і належна оцінка їм не дана.

Суд першої інстанції в своїй постанові відхилив твердження ОСОБА_1 про невинуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, посилаючись на те, що зібрані у справі докази є послідовними та узгоджені між собою, а надані правопорушником пояснення не спростовують фактичних обставин справи, викладених у протоколі, але суд першої інстанції в постанові не розкрив суть пояснень ОСОБА_1 та не провів аналізу цих пояснень.

Одночасно з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що копію оскаржуваної постанови отримано апелянтом лише 25 січня 2021 року.

Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Панасенка В.Є., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Неминущого П.С., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, суддя виходив з тих обставин, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки ним порушено вимоги пунктів 8.10, 16.4 ПДР України, його провина у скоєнні правопорушення доведена в повному обсязі.

З таким висновком судді погоджується й апеляційний суд, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.10 ПДР України встановлено, що У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно з пунктом 16.4 ПДР України забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

За порушення вказаних пунктів ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Судовим розглядом встановлено, що 02 листопада 2020 року о 18 годині 40 хвилин, м.Харків, вул.Вернадського, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Suzuki Grand Vitara, н.з. НОМЕР_1 , здійснив виїзд на перехрестя, на якому утворився затор, після чого здійснив рух через перехрестя на заборонний сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Camry, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.

Внаслідок зазначених подій 10 листопада 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 103616 стосовно ОСОБА_1 за порушення ним вимог пунктів 8.10, 16.4 ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Також вказані обставини підтверджуються схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , рапортом інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП, відеозаписами з відеореєстраторів обох автомобілів та відеозаписом з відеокамери КП «Міськелектротрассервіс», які долучені до матеріалів справи.

Пояснення ОСОБА_2 узгоджуються з відеозаписами, долученими до матеріалів справи. При цьому, вказаними відеозаписами спростовуються письмові пояснення ОСОБА_1 , надані ним після ДТП 02 листопада 2020 року, а також доводи апеляційної скарги щодо дотримання ним вимог пунктів 8.10 та 16.4 ПДР України та виїзд на перехрестя на зелений сигнал світлофору.

Так, з вказаних відеозаписів вбачається, що автомобіль Suzuki Grand Vitara під керуванням ОСОБА_1 рухався по вул. Нетеченській, перед перехрестям з вул.Вернадського, зупинився на червоний сигнал світлофору. На перехресті утворився затор, а тому, виїжджаючи на зелений сигнал світлофору на перехрестя, водій автомобіля Suzuki Grand Vitara ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 16.4 ПДР України. Здійснити рух на зелений для нього сигнал світлофору ОСОБА_1 не зміг через наявність на перехресті затору, а тому рушив на червоний сигнал світлофору, порушуючи при цьому вимоги пункту 8.10 ПДР України. При цьому, слід зауважити, що автомобіль Toyota Camry під керуванням ОСОБА_2 рухався по вул. Вернадського на зелений сигнал світлофору у крайній правій полосі руху, через що огляд для цього водія був обмежений транспортними засобами, що рухались у попутному напрямку, а тому водій не мав можливості вжити заходів для уникнення ДТП.

Оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 02 листопада 2020 року, апеляційний суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Suzuki Grand Vitara не дотримався вимог пунктів 8.10, 16.4 ПДР України, а саме здійснив виїзд на перехрестя, на якому утворився затор, після чого здійснив рух через перехрестя на заборонний сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Toyota Camry, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доказів щодо спростування висновків судді про порушення ОСОБА_1 пунктів 8.10, 16.4 ПДР України матеріали справи не містять, не надано таких доказів і апеляційному суду.

При розгляді апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - Панасенка В.Є. апеляційним судом не встановлено неправильне застосування суддею норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Панасенка В.Є. в апеляційній скарзі на безпідставну відмову суду першої інстанції в задоволені клопотання про призначення автотехнічної експертизи апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відхиляючи вказане клопотання, суддя навів мотиви такої відмови. Так, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд першої інстанції вважав недоцільним призначення автотехнічної експертизи через достатню кількість наявних матеріалів, в тому числі відеозаписів з відеореєстраторів обох водіїв, а також з камер наружного спостереження, з яких вбачається наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог пунктів 8.10, 16.4 ПДР України та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та доведеність його вини.

З таким висновком судді першої інстанції погоджується й апеляційний суд та не вбачає потреби в спеціальних знаннях, а також підстав для залучення у розгляді справи спеціаліста, а також зауважує, що призначення експертизи не є обов`язком суду та здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи, для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Доводи апеляційної скарги про наявність в діях потерпілого ОСОБА_2 порушень ПДР України, апеляційний суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статей 7, 254 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах складеного протоколу, що є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оскільки протокол про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 не складався, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

При цьому, апеляційний суд також зауважує, що вимога апеляційної скарги щодо направлення матеріалів адміністративної справи до УПП в Харківській області для складання відносно водія ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП не підлягає розгляду, оскільки повноваження апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги передбачені частиною 8 статті 294 КУпАП, особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення визначені статтею 255 КУпАП.

Отже, ініціювання питання щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення не належить до повноважень апеляційного суду.

07 липня 2021 року до Харківського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Панасенка В.Є. разом з висновком експертного дослідження від 19.05.20221 № ЕД-19/121-21/8692-ІТ.

Апеляційний суд не приймає до уваги вказаний висновок, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

З заявою про проведення автотехнічного дослідження захисник ОСОБА_1 - адвокат Панасенко В.Є. звернувся 21 квітня 2021 року, тобто після спливу майже тримісячного строку з дня проголошення суддею оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене, зазначений висновок до суду першої інстанції не подавався, суддею не досліджувався, об`єктивних причин ненадання такого доказу до суду першої інстанції не наведено, а отже підстави для його врахування при перегляді апеляційним судом постанови судді відсутні.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скаргизахисника ОСОБА_1 - адвоката Панасенка В.Є. висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, внаслідок порушення ним вимог пунктів 8.10, 16.4 ПДР України не спростовують, підстав для скасування постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 січня 2021 року та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП не встановлено.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 256, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Панасенка Владислава Євгеновича про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Панасенку Владиславу Євгеновичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Панасенка Владислава Євгеновича - залишити без задоволення.

Постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна