Дата документу 09.07.2021
Справа № 937/4771/21
Провадження № 3/937/1731/21
Справа № 937/4772/21
Провадження № 3/937/1732/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Іваненко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ,

не працює, відомості про ідентифікаційний номер відсутні,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23.05.2021 року о 21-00 годині ОСОБА_1 знаходячись за адресою в АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку, в ході якої висловлювався на адресу співмешканки ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

24.05.2021 року о 05-45 годині ОСОБА_1 знаходячись за адресою в АДРЕСА_1 , порушив терміновий заборонний припис серії АА№154902, а саме заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 та прийшов до місця її проживання.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним об`єднати адміністративні матеріали № 937/4771/21 (№ 3/937/1731/21), № 937/4772/21 (№ 3/937/1732/21), в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру 937/4771/21 (№ 3/937/1731/21) та розглядати вказані справи одночасно.

Дії правопорушника кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Діденко В.Є. просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки відповідальність за вказаною статтею наступає за вчинення домашнього насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь - яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом права, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Будь - яких доказів вчинення ОСОБА_1 насильства взагалі та домашнього насильства немає, оскільки ОСОБА_1 та потерпіла не є членами однієї родини, не перебувають у фактичних шлюбних стосунках, спільне господарство не ведуть. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 квітня 2015 року (справа № 320/2433/15). Крім того квартира АДРЕСА_2 є спвльною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також дана квартира є єдиним житлом ОСОБА_1 , а тому винесений терміновий заборонний припис порушує його право на володіння та користування належною йому квартирою.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, по невідомій суду причині, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, яка регламентує зміст протоколу про адміністративне правопорушення, в протоколі повинно бути викладено суть адміністративного правопорушення.

А відповідно до ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так у постанові ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 зазначено, що за нормами ст. 251 КУпАП що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Так судом були досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , зокрема: - протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №031263 від 23.05.2021 року, серії ВАБ №031264 від 24.05.2021 року; - рапорти та протоколи прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.05.2021 року та 24.05.2021 року; - письмові пояснення від 23.05.2021 року та 24.05.2021 року; - форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 23.05.2021 року та 24.05.2021 року; - інші докази.

Суд критично ставиться до рапортів працівників поліції, які додано до протоколів, оскільки вони не можуть бути визнані доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення. Рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим, не може бути доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Як судом було встановлено в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 , останній не перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , оскільки на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 квітня 2015 року (справа № 320/2433/15-ц) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

Положеннями зазначеного закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Тобто, вказані вище положення законодавства України про запобігання та протидію домашньому насильству не поширюються на інших родичів, інших осіб, які не пов`язані спільним побутом, не мають взаємні права та обов`язки, за відсутності їх спільного проживання, а так само не поширюється на осіб, які не є родичами між собою.

Дослідивши матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не доведено об`єктивну сторону правопорушення, а саме: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З огляду на вказане сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих, не спростованих презумцій факту. Обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами по справі та не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки суд не має право самостійно збирати докази по справі, які по суті, підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, а тому, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, ч.1 ст. 173-2, 283, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали № 937/4771/21 (№ 3/937/1731/21), № 937/4772/21 (№ 3/937/1732/21) у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру № 937/4771/21 (№ 3/937/1731/21).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Запорізькому апеляційному суді через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко