Номер провадження: 33/813/239/21
Номер справи місцевого суду: 494/14/21
Головуючий у першій інстанції Панчишин А.Ю.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., за участю: секретаря судового засідання Альбрехта І.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Березівського районного суду Одеської області від 16.01.2021 року, -

встановив:

оскаржуваною постановою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 22.12.2020 року, о 00 год. 26 хв., ОСОБА_1 , по вул. Вапняній в м. Одесі, керував автомобілем марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, за допомогою пристрою алкотестер «Драгер 6810» відмовився в присутності двох свідків.

За даним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 273594 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам. Апелянт просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому зазначає, що його вина не доведена, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом.

В судовому засіданні в апеляційного суду, ОСОБА_1 фактично визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та підтвердив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який було встановлено в результаті медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_1 змінив вимоги своєї апеляційної скарги, просив оскаржувану постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення, призначивши йому адміністративне стягнення не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав змінену апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши наведені апелянтом доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про законність постанови судді районного суду щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, згідно з протоколом серії ДПР 18 №273594 від 22.12.2020 року, о 00 год. 26 хв. ОСОБА_1 , по вул. Вапняній 54Б в м. Одесі, керував автомобілем марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Згідно висновку медичного огляду 001610 від 22.12.2020 року, водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.4).

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» серії ООР №001610 від 22.12.2020 року (а.с.5).

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 фактично визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та підтвердив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який був встановлений в результаті медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Вирішуючи питання про законність оскаржуваної постанови в частині застосування адміністративного стягнення, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП не передбачає альтернативного виду стягнення. При цьому, доводи апелянта про те, що він працює водієм, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами суттєво вплине на його майновий стан, апеляційний суд не приймає та вважає їх необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що його робота пов`язана з керуванням транспортними засобами.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушенні вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України, повністю доведена, а тому рішення судді районного суду щодо визнання останнього винним в скоєні зазначеного адміністративного правопорушення, є законним.

Водночас, у відповідності до положень ч.7 ст.294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційним судом встановлені обставини, які тягнуть за собою зміну оскаржуваної постанови, оскільки суддя районного суду, не дотримався вимог ст. 283 КУпАП, з огляду на те, що в абзаці першому мотивувальної частини постанови викладені обставини, які суперечать змісту протоколу про адміністративне правопорушення та доказам, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини постанови, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №273594 від 22.12.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП, дослідивши докази наявні в матеріалах адміністративної справи, зокрема висновок КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» серії ООР №001610 від 22.12.2020 року про результати медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, суддя районного суду прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, через допущене ним порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, зміст першого абзацу мотивувальної частини оскаржуваної постанови не відповідає змісту протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 4), змісту висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» серії ООР №001610 від 22.12.2020 року (а.с.5), та фактичним обставинам справи, які були встановлені суддею районного суду та викладені в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, в першому абзаці мотивувальної частини постанови зазначено, що «22.12.2020 року, о 00 год. 26 хв., ОСОБА_1 , по вул. Вапняній в м. Одесі, керував автомобілем марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, за допомогою пристрою алкотестер «Драгер 6810» відмовився в присутності двох свідків».

Апеляційний суд відносить вказану невідповідність абзацу першого мотивувальної частини, фактичним обставинам справи встановленим в районному суді, до технічної описки, яка допущена суддею районного суду під час виготовлення оскаржуваної постанови за допомогою комп`ютерної техніки, яка фактично не впливає на правильність та законність оскаржуваної постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з цим, до початку апеляційного розгляду даної справи, на адресу апеляційного суду не надходило судового рішення судді районного суду щодо виправлення вказаної описки.

Враховуючи наведені обставини, оскільки допущену описку в оскаржуваній постанові можливо усунути за результатами апеляційного розгляду, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає зміні в частині, що стосується викладення в іншій редакції першого абзацу мотивувальної частини постанови, з урахуванням матеріалів справи, а саме змісту: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №273594 від 22.12.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП; висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» серії ООР №001610 від 22.12.2020 року; а також встановлених апеляційним судом обставин справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Березівського районного суду Одеської області від 16 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним за ч.1 ст.130 КУпАП - змінити.

Викласти абзац перший мотивувальної частини постанови в такій редакції:

«22.12.2020 року, о 00 год. 26 хв., ОСОБА_1 , по вул. Вапняній 54Б, в м. Одесі, керував автомобілем марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» серії ООР №001610 від 22.12.2020 року, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України».

В іншій частині постанову судді районного суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський