Справа № 645/28/21
Провадження № 3/645/281/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Синьогуб А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю сторін:

притягуваного - ОСОБА_1

представника притягуваного - адвоката Таволжанського М.В., -

в с т а н о в и в:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 110132 від 16.12.2020 року та протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 130040 від 16.12.2020 року) - для розгляду.

В судовому засіданні притягуваний ОСОБА_1 та його представник - адвокат Таволжанський М.В. просили суд закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи свої заперечення посилалися, зокрема, на те, що автомобілем ОСОБА_1 не керував, а його автомобіль понесло у зв`язку із ожеледицею, внаслідок чого відбулося незначне зіткнення з іншим автомобілем. Після цього притягуваний сплатив водію цього автомоблія грошові кошти, та водій зазначеного автомобіля претензій до нього не мав. ОСОБА_1 стверджував, що в подальшому він придбав пляшку пива і вжив його, при цьому, за кермо взагалі не сідав у цей день.

Крім того, наголосили, що під час складення співробітниками патрульної поліції протоколу ДПР18 №130040 від 16.12.2020 року у останніх з`явилася особиста неприязнь до ОСОБА_1 , з відео вбачається, що керування транспортним засобом ОСОБА_1 працівники поліції не могли зафіксувати, оскільки він підійшов до свого автомобіля пізніше, ніж під`їхали працівники поліції. Проте співробітники поліції намагалися отримати від притягуваного бажану інформацію щодо керування автомобілем та здійснення ним зіткнення з іншим автомобілем. З рапорту інспектора поліції вбачається, що про керування автомобілем співробітники поліції дізналися зі слів ОСОБА_2 , самі ж працівники не бачили керування транспортним засобом ОСОБА_1 ..

Щодо протоколу ДПР18 №130040 від 16.12.2020 року, який складено одразу після складення першого, автомобіль залишався біля того ж будинку. Його там залишив сусід ОСОБА_1 , якому його передали поліцейські при оформленні протоколу ДПР18 №110132. Однак в процесі складання документів вони передумали та попросили залишити автомобіль. При цьому притягуваний наголосив, що цього моменту не зафіксувала камера, та що розписка, яку він їм писав про отримання автомобілю, також відсутня в матеріалах справи.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є - «керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», проте матеріали справи не містять жодного доказу, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення притягуваного та його представника, допитавши свідка, переглянувши надані до матеріалів справи відеозаписи, приходжу до наступного.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 16.12.2020 року о 06 год. 55 хв. в м. Харкові по вул. Танкопія, 19/3, керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcоtest 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП "ХОР ПНД", водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 16.12.2020 року о 10 год. 28 хв. в м. Харкові по вул. Танкопія, біля буд. 19/3, керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcоtest та в закладі охорони здоров`я КНП "ХОР ПНД", за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 14 Закону України « Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Щодо першого способу, поліцейські проводять огляд та оформлюють результати огляду лише щодо стану алкогольного сп`яніння за наявності певних умов. В усіх решта випадках має бути застосований другий спосіб (тобто огляд має бути проведений лікарем закладу охорони здоров`я).

Відповідно до п. 9 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п. 3 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п. 16 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні 16.12.2020 року о 06 год. 55 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №110132 від 16.12.2020 року (том І а.с. 2);

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який пояснив, що 16.12.2020 року о 6:55 год. за адресою мешкання побачив ТЗ Рено д.н.з. НОМЕР_1 , яким у дворі невпевнено керував водій, спрацювали сигналізації інших автомобілів, із ТЗ виходив водій, що мав ознаки алкогольного сп`яніння, після чого він попросив дружину викликати поліцію для перевірки. Після чого приїхав патруль та почав спілкуватися з водієм Рено д.н.з. НОМЕР_1 (том І а.с. 6);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 16.12.2020 року, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №110132 від 16.12.2020 року (том І а.с. 7, 8).

Крім того, до адміністративного матеріалу були додані дані, що містяться на диску з відеозаписом з подіями, що були зафіксовані на нагрудні бодікамери співробітників УПП, які документували адміністративне правопорушення водія ОСОБА_1 при складанні протоколу серії ДПР18 № 110132 від 16.12.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУПАП (том І а.с. 10).

При розгляді справи переглянуті відеозаписи з місця події, з яких вбачається, що інспектором в присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_1 пройти освідоцтво на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я в порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП. Проте, на пропозицію інспектора ОСОБА_1 відмовився пройти освідоцтво на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні 16.12.2020 року о 10 год. 28 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №130040 від 16.12.2020 року (том ІІ а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.12.2020 року 10 год. 25 хв. до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», з якого вбачається, що огляд на стан сп`яніння не проводився через відмову від огляду (том ІІ а.с. 4, 5);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 16.12.2020 року, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №130040 від 16.12.2020 року (том ІІ а.с 6, 7);

Крім того, до адміністративного матеріалу були додані дані, що містяться на диску з відеозаписом з подіями, що були зафіксовані на нагрудні бодікамери співробітників УПП, які документували адміністративне правопорушення водія ОСОБА_1 при складанні протоколу серії ДПР18 № 130040 від 16.12.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУПАП (том ІІ а.с. 10).

При розгляді справи переглянуті відеозаписи з місця події, з яких вбачається, що інспектором в присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_1 пройти освідоцтво на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, в порядку передбаченому ст. 266 КУпАП. Проте, на пропозицію інспектора ОСОБА_1 відмовився пройти освідоцтво на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я .

За клопотанням притягуваного в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_8 , який пояснив, що 16.12.2020 року вранці він прийшов у двір житлових будинків, де перебував автомобіль ОСОБА_1 для того, щоб під розписку забрати автомобіль останнього. Проте оскільки автомобіль був в несправному стані, йому вдалося проїхати на ньому лише близько 20-30 метрів, після чого він заглох. Оскільки свідок поспішав на роботу, він поїхав, залишивши автомобіль на місці. Також свідок пояснив, що співробітники поліції запропонували йому скласти розписку про передачу йому автомобіля.

При цьому суд критично оцінює показання вказаного свідка, оскільки переглянутим відеозаписом та матеріалами справи спростовуються показання останнього.

Крім того суд бере до уваги, що у поданих запереченнях представника притягуваного зазначено, що автомобіль залишався біля того ж будинку, його там залишив сусід ОСОБА_1 , якому його передали поліцейські при оформленні протоколу ДПР18 №110132. Однак в процесі складання документів вони передумали та попросили залишити автомобіль. Жодного посилання на несправність автомобіля та про те, що сусід притягуваного поспішав на роботу та був позбавлений можливості залишитися на місці складення протоколу відносно ОСОБА_1 письмові заперечення не містять. Натомість стороною притягуваного зазначена інша причина, через яку автомобіль не був переданий сусіду притягуваного, а саме те, що співробітники патрульної поліції передумали передавати цей автомобіль вказаній особі та попросили залишити його.

Дослідивши докази по справі про адміністративне правопорушення суд вважає наступне: при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Крім того, до адміністративного матеріалу були додані дані, що містяться на дисках з відеозаписом з подіями, що були зафіксовані на нагрудні бодікамери співробітників УПП, які документували адміністративні правопорушення водія ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 110132 від 16.12.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №130040 від 16.12.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи та переглянуті відеозаписи не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти освідування в передбачений законом спосіб, а тому суд приходить до висновку, що порушень вимог ст. 266 КУпАП з боку співробітників поліції не допущено.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, пояснення не надав, від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 110132 від 16.12.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №130040 від 16.12.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовився. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних притягуваний не заявляв. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

З врахуванням викладеного протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 110132 від 16.12.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №130040 від 16.12.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 складені поліцейськими в установленому законом порядку, відповідають вимогам ст. 256, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Як зазначено вище, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 110132 від 16.12.2020 року та протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №130040 від 16.12.2020 року відносно ОСОБА_1 складені у зв`язку з відмовою останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого визначена у диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідальність за вчинення якого передбачена санкцією цієї ж норми Закону.

Даних, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду не надано та не спростовано змісти вищевказаних протоколів та зазначені вище докази, залучені органом, який склав протоколи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Суд не може погодитись з доводами притягуваного та його представника з приводу недопустимості, як доказу, долучених до матеріалів справи працівниками поліції відеозаписів з місця події, оскільки обставини зафіксовані на відео повністю узгоджуються з наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а тому відсутні підстави для сумніву у достовірності даних зафіксованих на відеозаписі.

Крім того, положення ст. ст. 251, 256 КУпАП не містять вимог зазначати у протоколі про адміністративне правопорушення марку та модель технічного носія за допомогою якого здійснюється відеозапис події правопорушення.

Інші доводи притягуваного та його представника про складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства та про недоведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР України та відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та самої події адміністративного правопорушення є необґрунтованими і безпідставними та спростовуються дослідженими судом матеріалами справи.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в ході судового розгляду вказаного адміністративного матеріалу, є належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 16.12.2020 року о 06 год. 55 хв. є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Також, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 16.12.2020 року о 10 год. 28 хв. є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні особою кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним й тим же органом, стягнення накладається у межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення з числа вчинених.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, дані про особу притягуваного, для досягнення мети виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення ним нових правопорушень, суд, вважає необхідним і достатнім накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами з урахуванням положень ст. 36 КУпАП.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 36, 248, 283, 284, 124, 130 КупАП, ЗУ "Про судовий збір", суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 130КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави, в особі Державної судової адміністрації України в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 16 березня 2021 року.

Суддя О.В. Федорова