Провадження № 3/522/8759/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

15 липня 2021 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює лікарем-офтальмологом, проживає за адресою: АДРЕСА_1

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 25.06.2021 року, суддя отримала 29.06.2021 року, 13.06.2021 року о 22 годині 40 хвилин у м.Одеса, пров.Новобазарний, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz GL350, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За цим фактом співробітниками поліції стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №044050 від 13.06.2021 року за ч.1 ст.130 КпАП України, від підпису якого правопорушник відмовився.

08.07.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Кобильник Д.О. надав суду заперечення проти протоколу, в яких просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення до адміністративної відповідальності про притягнення ОСОБА_1 передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заперечень зазначено, що, по-перше, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено у його відсутності, другий примірник протоколу йому не було вручено, та знаходиться в матеріалах справи, про існування справи дізнався випадково. По-друге, 13.06.2021 року працівниками поліції транспортний засіб ОСОБА_1 не зупинявся, а на місце пригоди прибули на підставі повідомлення на спецлінію 102, зробленого працівниками охоронної фірми АБ «Центр», проте як в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на місці зупинки. По-третє, в протоколі вказано свідка, прізвище якого зазначено нерозбірливе, та який є працівником охоронної фірми АБ «Центр`а в письмових поясненнях свідка навіть не зазначено, що ОСОБА_1 13.06.2021 року керував транспортним засобом. По-четверте, стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не підтверджується жодним доказом, крім того з відеозапису, долученому до матеріалів справи, вбачається, що останній не відмовляється від проходження огляду. По-п`яте, інспектором УПП протокол складено 13.06.2021 року о 23.30 год, проте як на відеозапису, зробленому за допомогою нагрудної відеокамери, поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, розпочатого о 23.37 год., що підтверджує невідповідальність обставин, зазначених у протоколі. Крім того, час вчинення правопорушення зазначено як 13.06.2021 року о 22.40 год., що також не відповідає дійсності, оскільки в зазначений час ОСОБА_1 взагалі не керував транспортним засобом. По-шосте, посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось, про що зазначено у протоколі, та в свою чергу суперечить п.2-4 Порядку про тимчасове вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1086.

Також 08.07.2021 року представник надав суду заяву про відкладення про розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі.

У судове засідання призначене на 14.07.2021 року з`явився ОСОБА_1 , зазначив, що справу можливо розглядати за відсутністю його представника, вину не визнав та пояснив, що, 13.06.2021 року він вечеряв з дівчиною в ресторані «Ошн-Тошн», у приміщені стало душно, та він попросив офіціанта перенести заказану ним їжу на вулицю, але не всі продукти були викладені на столі, у зв`язку з чим він почав з цього приводу сваритися з працівниками ресторану, які в свою чергу викликали охорону. В подальшому йому зателефонували, за ним приїхали та він змушений був від`їхати до «Нового ринку». Коли ним було вирішено питання на ринку, він вийшов на вулицю та побачив охоронців, які зазначили, що він нікуди не може їхати, оскільки ними викликано працівників поліції. Він стояв на вулиці та чекав на друга, який повинен був його відвезти, як під`їхала патрульна поліція, та поліцейський запитав у нього прізвище, ім`я та по-батькові, та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що він відмовився, оскільки на те не було підстав. Співробітники поліції пішли, а він залишився чекати свого чоловіка, який його відвіз до дому. Зазначив, що він дійсно в той день трішки вживав алкогольні напої, проте транспортним засобом не керував, протокол про адміністративне правопорушення він не підписував, оскільки в його присутності протокол не був складений. Також зазначив, що в той день не керував своїм транспортним засобом.

У судове засідання з`явився свідок ОСОБА_2 , який працює в ТОВ «АБ «Центр» охоронцем та пояснив, що 13.06.2021 року він став свідком того, що у кафе по АДРЕСА_2 знаходиться чоловік в стані алкогольного сп`яніння, який поводиться неадекватно, відмовляється сплачувати за замовлення. В подальшому офіціантка зазначила, що вона переплутала, але сварка продовжилася, та він з напарником запропонували чоловіку вийти з закладу на вулицю. Вони підійшли до автомобіля та зазначили йому, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та не варто сідати за руль, на що він погодився та пішов, але повернувся та поїхав, вони за ним до їхали до «Нового ринку», запропонували вийти з автомобіля, останній вийшов, але зазначив, що він транспортним засобом не керував та пішов. Вони залишилися на нього чекати та викликали поліцію, які провели з ним бесіду, а він в свою чергу надав свої пояснення. Зазначив, що при ньому чоловік відмовився пройти догляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, зазначав, що він не знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому приїхав його друг, який сів за кермо автомобіля, та вони поїхали.

По справі оголошено перерву до 15.07.2021 року.

У судове засідання призначене на 15.07.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, був сповіщений про час та місце судового засідання належним чином, представник адвокат Кобильник Д.О. надав суду заяву про відкладення, проте суд вважає за можливе розглянути матеріали справи за їх відсутності, за наявними матеріалами справи та враховуючи пояснення ОСОБА_1 наданими у минулому судовому засіданні.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 13.06.2021 року, в яких зазначено, що він був запрошений працівником поліції в якості свідка щодо проходження особи на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, а також проходження даної процедури в медичному закладі, на що вказаний громадянин відмовився, також він підписувати жодні складені документи відмовився, проте в даних поясненнях навіть не зазначено особу, про яку йдеться мова в даних поясненнях.

Також, до матеріалів справи долучено відеозапис події, з якого вбачається, що працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , та йому було запропоновано пройти догляд на стан алкогольного сп`яніння, але останній не відмовляється, а лише звертає увагу поліцейський на те, що транспортним засобом він не керував.

Ознайомившись з адміністративними матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №044050 від 13.06.2021 року, запереченнями на протокол наданими представником ОСОБА_1 адвокатом Кобильник Д.О. 08.07.2021 року; поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наданими під час розгляду справи у судовому засіданні 14.07.2021 року; DVD диску з відеозаписом, долученим до матеріалів справи, вважаю, що адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 Кодексу про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Згідно ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з матеріалів справи, заперечень проти протоколу ОСОБА_1 та пояснень ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, останній транспортним засобом Mercedes-Benz GL350, д.н.з. НОМЕР_1 , взагалі не керував, про те, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та тим самим порушив ч.1 ст.130 КУпАП, працівники поліції повідомили йому, коли він знаходився на вулиці, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відмовився, посилаючись, що транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння він не керував і не повинен проходити мед.огляд. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за його присутністю не складався та йому його копія не вручалась працівником поліції, про існування протоколу правопорушник дізнався під час огляду матеріалів в суді. Суд приймає дані пояснення до уваги, оскільки з надісланих до суду матеріалів вбачається, що до протоколу додано і його копія, відсутній підпис про ознайомлення з протоколом правопорушником, переконливих доказів зворотнього матеріали справи не містять.

До матеріалів справи долучені пояснення свідка ОСОБА_2 від 13.06.2021 року, в яких зазначено, що громадянин (особу не зазначено) відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі, що спростовуються як поясненнями ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні, так і відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Також, з доказів наданих суду, а саме, письмових пояснень свідка та відеозапису, взагалі не встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на відео останній розмовляє на вулиці у нічний час та зазначає, що він не керував автомобілем.

Слід зазначити, що диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачають самостійні об`єктивні сторони правопорушення, а саме:

- керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння, що заборонено п.2.9 «а» Правил дорожнього руху;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, що заборонено п.2.9 «г» Правил дорожнього руху;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (п.2.5 Правил дорожнього руху).

З урахуванням вказаних кваліфікаційних ознак, слід зробити висновок, що відповідальність особи за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не наступає у разі, коли не встановлено, що останній керував транспортним засобом в стані сп`яніння.

Крім цього, відповідно до ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Однак з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення був складений не в присутності ОСОБА_1 та документи у нього не вилучались, і при цьому дані про відсторонення останнього від керування транспортним засобом, як того вимагає закон відсутні.

Під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складеного у його відсутності за ч.1 ст.130 КУпАП за «керування транспортним засобом Mercedes-Benz GL350, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, нестійка хода, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності свідків», суд не встановив фактичні дані, що підтверджують порушення останнім п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП .

Адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку.

Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, з даних зазначених в протоколі, з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається відсутність вини в діях ОСОБА_1 .

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу Пол та Одрей Едвардз проти Сполученого Королівства / Paul and Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає необхідним закрити провадження в справі.

Керуючись ст.ст.9, 10, 24, 33, 130, 221, 247, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження за адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.В.Домусчі