Справа №461/4501/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглядаючи матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення №354936 від 17.05.2021, 11.05.2021 о 17:30 год. ОСОБА_1 з торгового залу магазину «Рукавичка», на вул. Шептицьких, 43 у м. Львові, здійснив дрібне викрадення майна, а саме масла Соя/вершки 82%, 200 г Молокія 3 шт. на суму 144,00 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №354937 від 17.05.2021, 17.05.2021 о 11:50 год. ОСОБА_1 з торгового залу магазину «Рукавичка», на вул. Шептицьких, 43 у м. Львові, здійснив дрібне викрадення майна, а саме масла Селянське 72,5% 200г, 3 шт. на суму 128,7 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №354938 від 17.05.2021, 16.05.2021 о 11:50 год. ОСОБА_1 з торгового залу магазину «Рукавичка», на вул. Шептицьких, 43 у м. Львові, здійснив дрібне викрадення майна, а саме масла Соя/вершки 72,5%, Селянське 6 шт. на суму 197,00 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання неодноразово не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи судовими викликами та розписками. З матеріалів справи вбачається обізнаність ОСОБА_1 про скерування протоколів на розгляд до суду.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до статті 129 Конституції України розумні строки розгляду справ судом віднесено до основних засад судочинства в Україні. Ця засада втілена, зокрема, у статті 245 КУпАП.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності особи, суд враховує принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, оскільки неявка в судове засідання особи, в тому числі внаслідок неотримання нею поштової кореспонденції, відсутності за місцем проживання зазначеним у протоколі тощо, нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством визначених статтею 1 КУпАП.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин відсутності на розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі внаслідок неповідомлення цих причин з боку особи відносно якої складено протокол.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, а також повідомлялася про місце, час, дату розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, вважаю можливим провести розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Адміністративні матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, у зв`язку чим підлягають об`єднанню в одне провадження.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, у КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що ухвалюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Частиною 2 ст.51 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення це фактично комплексне джерело доказової інформації. При цьому він набуває значення доказу лише за умови коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою митних органів; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим відповідною нормою чинного законодавства. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обов`язкових реквізитів до нього, і у разі їх відсутності він не може мати доказового значення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в переліку засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи митних органів встановлюють наявність чи відсутність митного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного розв`язання справи. Така позиція законодавця вимагає саме від посадових осіб, які складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Натомість, особою, якою складено протоколи про адміністративне правопорушення не були дотримані вимоги, викладені у статті 256 КУпАП, оскільки протоколи не містять належних даних про вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року дрібного викрадення чужого майна, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Зокрема, не вказано коли і яким органом ухвалено рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Так, відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» зазначається інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності).

Разом з тим, у наведених протоколах міститься відмітка «притягувався» без зазначення коли і яким органом ухвалено рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, що позбавляє суд можливості перевірить вірність кваліфікації дій особи, яка притягається до відповідальності.

Крім того, до жодного з наведених протоколів не долучено доказів того, що ОСОБА_1 протягом року притягували до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 КУпАП.

За таких обставин, протоколи про адміністративне правопорушення складені щодо ОСОБА_1 неможливо визнати процесуальними документами, які засвідчують факт вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.51 КУпАП і такі докази є недопустимими.

Оскільки, інші докази зібрані на підставі протоколів, які визнані судом недопустимими доказами, такі також не можуть бути визнані допустимими по даній справі.

Зокрема, долучені до протоколів заяви, рапорти та довідки самі по собі, за відсутності будь-якого документа на підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року вже притягували до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 КУпАП, не можуть бути законною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності саме за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи.

Отже, суд враховуючи, положення ст. 251 КУпАП, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.51 КУпАП, у зв`язку із чим об`єднана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 1 ст. 247 ст. ст. 36, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Присвоїти об`єднаній справі №461/4501/21 (провадження №3/461/2341/21).

Провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.