КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/8376/21
Провадження № 33/824/3021/2021 Суддя І інстанції - Хоменко В.С.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бабаджаняна Гранта Аветіковича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДРП18 № 013850 від 21.03.2021, ОСОБА_2 , 21.03.2021 о 18 год. 50 хв. у м. Києві на перехресті вулиць Конєва - Ломоносова, керуючи транспортним засобом Kia Sportage д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті на вул. Ломоносова при повороті ліворуч не надала перевагу в русі транспортному засобу Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_2 , який повертав праворуч, в результаті чого здійснила з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що враховуючи положення транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізацію пошкоджень, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені у схемі місця ДТП, та те, що автомобіль Kia Sportage д.н.з. НОМЕР_1 розташований передньою частиною на вул. Ломоносова у м. Києві попереду автомобіля Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_2 ., суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 на момент зіткнення свій маневр повороту ліворуч закінчила, і не продовжувала, адже, зупинилась на зелене світло для пішоходів. Зазначене, на думку суду вказує на те, що повертаючи ліворуч, ОСОБА_2 надала дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку праворуч.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що факт допущення порушення ОСОБА_2 вимог п. 16.6 ПДР України не доведений, у зв`язку з чим провадження закрив на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Бабаджанян Г.А. який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року у справі №752/8376/21 - скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповно та не об`єктивно з`ясував обставини справи та порушив норми матеріального і процесуального права, допустив однобічність та неповноту судового розгляду.

В обґрунтування своїх доводів зазначив наступне, що як вбачається із фотографій та відео, що були зняті на місці ДТП та наявні в матеріалах справи, а також зі схеми ДТП, автомобіль Kia Sportage д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 не міг надати перевагу руху автомобілю Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 , так як автомобіль ОСОБА_1 розташований позаду, крім цього, маневр автомобіль Kia Sportage під керування ОСОБА_2 не завершив, як вважає апелянт, зважаючи на наступне.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , остання в момент зіткнення продовжувала рух, що на думку апелянта, свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що водій автомобіля Kia Sportage д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 , на момент зіткнення свій маневр повороту ліворуч закінчила і не продовжувала.

Також, на думку апелянта, факт наявності незавершеного маневру підтверджується також і тим, що на момент зіткнення автомобіль Kia Sportage перебував на перехресті вулиць Ломоносова і Конєва.

При цьому, апелянт посилається на п. 1.10 Правил дорожнього руху, де зазначено, що перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Апелянт вказує, що автомобіль ОСОБА_2 був на перехресті в момент зіткнення, оскільки, відповідно до схеми ДТП, яка міститься в матеріалах справи, зіткнення транспортних засобів сталося за 2 м. до регульованого світлофорними об`єктами пішохідного переходу на вул. Ломоносова у м. Києві, тобто, на думку апелянта, Kia Sportage фізично не могла завершити маневр, оскільки знаходилася на перехресті, де і сталася ДТП.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів завершення маневру ОСОБА_2 , тоді як завершеним маневр вважається, коли автомобіль з`їде зі смуги зустрічного руху, в даній ситуації Kia Sportage знаходився на смузі зустрічного руху, про що свідчать докази, а саме - фото та відеозапис, що міститься в матеріалах справи, яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки.

Крім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції допустив однобічність розгляду справи, оскільки не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , ухвалив рішення лише керуючись поясненнями ОСОБА_2 , які об`єктивного не можуть відповідати дійсності.

При цьому апелянт вважає, що вказане доводить наявність порушення водієм Kia Sportage - ОСОБА_2 п. 16.6 Правил дорожнього руху, відповідно до якого повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку або повертають праворуч.

Отже, на думку апелянта, суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в останньої події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції належним чином не забезпечив участь ОСОБА_1 в розгляді справи, оскільки повістка на судове засідання, яке було призначене на 18.05.2021 о 10 год. 30 хв., надійшла ОСОБА_1 в той же день - 18.05.2021 у вигляді SMS-повідомлення лише о 13 год. 18 хв., тобто після судового засідання. Таким чином, ОСОБА_1 фактично була позбавлена можливості заявити клопотання про виклик свідків ДТП, проведення експертизи та інше для повного, об`єктивного і неупередженого розгляду справи.

Тобто, як зазначив апелянт, ОСОБА_1 , як безпосередній учасник ДТП та як потерпілий внаслідок цього ДТП, до участі в справі, судом належним чином залучена не була, таким чином, суд першої інстанції не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не з`ясував належним чином, зокрема шляхом допиту учасників ДТП, свідків, витребування письмових доказів та з урахуванням встановленого, за необхідності, призначення експертизи, обставини, передбачені, ст. 247, 280 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та її захисника Бабаджаняна Г.А., які, підтримавши апеляційну скаргу, просили її задовольнити з наведених підстав, пояснення ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Шевчука А.Л., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, вислухавши пояснення експерта Гутника В.І., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , та дослідивши додаткові матеріали, представлені сторонами провадження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_2 , винуватим у порушенні ПДР із закриттям провадження у справі за спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за таких обставин.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП.

Вказані вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 повною мірою не виконані.

Ухвалюючи постанову про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак порушень ПДР, суддя районного суду обґрунтував своє рішення оцінюванням фактично пояснень лише одного учасника ДТП, відносно якого був складений протокол про адміністративне правопорушення, та письмових доказів, на підставі чого дійшла висновку, що факт допущення порушення ОСОБА_2 вимог п. 16.6 ПДР України та його прямого причинного зв`язку із здійсненням ДТП. не доведений, а характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, а також показання учасників ДТП в частині розташування транспортних засобів, доводять невинуватість ОСОБА_2 у вчинення ДТП, адже, на момент ДТП вона свій маневр повороту ліворуч закінчила і не продовжувала, та крім того, на момент ДТП автомобіль ОСОБА_2 перебував у нерухомому стані, адже, вона пропускала пішоходів по пішохідному переходу.

При цьому, суддя фактично відхилив пояснення другого учасника ДТП ОСОБА_1 , надані учасниками ДТП показання на місці ДТП, та не з`ясував в учасників наявність додаткових доказів, зокрема, фотознімків з місця ДТП, які згодом були надані під час апеляційного розгляду справи.

Усі ці обставини беззаперечно свідчать про порушення судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального закону, більш того про помилковість таких висновків судді, у зв`язку із чим постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

При цьому, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність порушення ОСОБА_2 п.16.6 ПДР, виходячи з наступного.

Сторонами не заперечувалось, що дорожньо - транспортна пригода сталася 21 березня 2021 року приблизно о 18 год. 50 хв. на перехресті вул. М. Конєва та вул. Ломоносова за участю автомобіля Kia Sportage д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Відповідно до схеми до протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль Kia Sportage д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження правих передніх дверей, правих задніх дверей, лакофарбового покриття правого порогу; автомобіль Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_2 - пошкодження переднього бампера, пошкодження кришки капота, пошкодження внутрішньої передньої фари (а.с. 2). Правильність відображення в схемі ДТП отриманих обома транспортними засобами механічних пошкоджень не заперечувалась жодною зі сторін під час апеляційного розгляду.

Згідно пояснень водія ОСОБА_2 , наданих на місці ДТП, 21 березня 2021 р. близько 19 год. 00 хв. вона рухалась по вул. Конєва в напрямку вул. Ломоносова на зелений сигнал світлофора, і на перехресті в її машину в`їхав автомобіль Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_2 , який повертав на світлофорі з вул. Конєва на вул. Ломоносова на зелений сигнал світлофора. ОСОБА_2 уточнила, що ДТП відбулось в той час, коли вона пропустила пішоходів та продовжила рух, і в цей час вилетів автомобіль Renault.

З пояснень водія ОСОБА_1 , наданих на місці пригоди вбачається, що 21 березня 2021 року о 19 год. вона рухалась по вул. Конєва та повертала на зелений сигнал світлофора праворуч, пропускаючи пішохода. Сталося зіткнення з автомобілем Kia Sportage, який з вул. Конєва повертав ліворуч, і для якого вона була "помєхою" справа. На думку ОСОБА_3 , дорожньо - транспортна пригода трапилась тому, що водій Kia Sportage її не пропустив.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 категорично вину не визнала та пояснила, що дорожньо - транспортна пригода трапилась після завершення нею маневру повороту ліворуч, в той час, коли вона зупинилась перед світлофором та пропускала пішоходів, і відчула удар у праву частину її автомобіля.

ОСОБА_1 в суді першої інстанції пояснила, що повертаючи з вул. Конєва на вул. Ломоносова на зелений сигнал світлофора, пропускала пішоходів, після чого, розпочавши рух, побачила автомобіль Kia Sportage безпосередньо перед собою, тому не встигла загальмувати, і відбулось зіткнення. Вважала, що водій Kia Sportage повинна була надати перевагу її транспортному засобу, зважаючи на вимоги п. 16.6 ПДР України.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтримали пояснення, надані в суді першої інстанції. При цьому, ОСОБА_2 пояснила, що дещо змінила свої пояснення, по відношенню до тих, які надавала під час оформлення матеріалів у зв`язку з тим, що на місці оформлення ДТП не дуже коректно написала пояснення.

На підтвердження своєї позиції кожна зі сторін надала фото та відео докази з місця ДТП.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи за клопотанням ОСОБА_2 було допитано свідка ОСОБА_4 , який вказав, що є товаришем чоловіка ОСОБА_2 , та по суті пояснив, що весною був свідком дорожньо - транспортної пригоди за участю автомобілів Kia Sportage та Renault Scenic, проте, на той час не знав, що автомобіль Kia Sportage належить ОСОБА_2 . Так, свідок вказав, що йшов по вул. Ломоносова в сторону вул. Конєва з лівої сторони. Проходячи повз місце для парковки та кіоски по продажу квітів, які знаходяться орієнтовно на відстані 25 метрів від перехрестя вул. Конєва та Ломоносова, бачив, як стоїть перед пішоходним переходом темний автомобіль Kia та пропускає пішоходів по вул. Ломоносова. Свідок вказав, що весь час за вказаним автомобілем не спостерігав, оскільки йшов, проте, коли через декілька секунд подивився в сторону вказаного автомобіля, то побачив, як у вказаний стоячий автомобіль в`їхав автомобіль, що повертав праворуч з вул. Конєва на вул. Ломоносова. До вказаних автомобілів не підходив, не цікавився подробицями.

Для повного з`ясування обставин справи апеляційним судом був викликаний та в судовому засіданні опитаний провідний судовий експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Гутник В.І., який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз за спеціальністю 10.1 "Дослідження обставин механізму дорожньо-транспортних пригод" та 10.4 "Транспортно-трасологічні дослідження".

Ознайомившись з письмовими матеріали, наявними у справі, фото та відео матеріалами, наданими додатково під час апеляційного розгляду, провідний судовий експерт КНДІСЕ Гутник В.І., зазначив наступне.

Відповідно до наявних механічних деформаційних пошкоджень в автомобілі Kia Sportage д.н.з. НОМЕР_1 , а саме, праві передні двері, правий поріг, праві задні двері, напрямок яких визначається спереду назад; обсягу механічних пошкоджень на автомобілі Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_2 , а саме відокремлення накладки нижнього бампера, відокремлення накладки лівої протитуманної фари, а також нашарування, подряпини лакофарбового покриття, напрямок яких визначається ззаду наперед, вбачається, що на момент первинного контакту автомобіль КІА перебував в рухомому стані, тобто рухався. Натомість, автомобіль Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_2 , в момент первинного контакту, а це початок пошкодження автомобіля Kia Sportage у виді деформації, подряпин, потертостей на передній частині правих дверей та на порозі, міг рухатися або з меншою швидкістю, або навіть перебувати в нерухомому стані, а далі вже продовжити рух до моменту утворення деформації, яка міститься на закінченні передніх правих дверей і в районі центральної стійки.

Відтак, з технічної точки зору, та обставина, що обидва автомобілі на момент ДТП перебували в русі, тобто рухалися, є правильною, що підтверджується об`єктивними на це доказами.

Найвірогідніший варіант подій, на думку експерта, випливає з пояснень ОСОБА_1 , оскільки повністю узгоджується із характером механічних пошкоджень обох транспортних засобів та обставин, які зафіксовані матеріалами справи, зокрема, місцем зіткнення, яке зафіксовано ще в межах перехрестя, напрямком і характером утворення ушкоджень як на автомобілі Kia Sportage, так і на автомобілі Renault Scenic.

Експерт щодо обставин виникнення даної ДТП, вказав, що безпосередньо перед дорожньо - транспортною пригодою дії водія Kia Sportage ОСОБА_2 регламентуються вимогами п. 16.6 ПДР України, а саме, остання, повертаючи ліворуч (з врахування даних схеми місця ДТП про те, що пригода трапилась за 2 м. до пішоходного переходу, тобто в межах перехрестя), повинна була надати автомобілю Renault Scenic, яка повертала праворуч, можливість закінчити маневр повороту і відповідно за таких обставин розвитку даного ДТП в діях водія автомобіля Kia Sportage ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п. 16.6 ПДР України і ці вимоги відповідно знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Таким чином, на думку експерта, версія ОСОБА_2 , про те, що автомобіль КІА вже завершив маневр повороту та перебував на вул. Ломоносова в нерухомому стані на момент первинного контакту є неспроможною з технічної точки зору, оскільки не узгоджується з зафіксованим на схемі, відео та фотоматеріалах кінцевим місцезнаходженням обох автомобілів після ДТП, які перебувають ще в межах перехрестя, та характером утворення механічних ушкоджень обох транспортних засобів.

Ґрунтовність наданих пояснень та відповідей провідного судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Гутника В.І. на запитання учасників судового провадження з приводу механізму дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах провадження, у суду апеляційної інстанції сумнівів не викликає, оскільки дані пояснення в цілому узгоджуються з іншими матеріалами справи, що були досліджені в повному обсязі.

А відтак, оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про доведеність матеріалами справи та наданими сторонами додатковими доказами, винуватості ОСОБА_2 у порушенні п.16.6ПДР України при ДТП, що мала місце 21.03.2021 та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Змінені ОСОБА_2 показання, які експертом визнані такими, що не є спроможними з технічної точки зору, на думку апеляційного суду, направлені лише на уникнення від адміністративної відповідальності, тому судом до уваги не беруться, як і не беруться до уваги пояснення свідка, адже, вони суперечать встановленим у справі обставинам вчинення ДТП.

Отже, дослідивши з достатньою повнотою всі докази по справі в їх сукупності, слід прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення нею вимог п.16.6 Правил дорожнього руху України, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Разом з тим, враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинено 21 березня 2021 р., то станом на момент прийняття рішення апеляційним судом закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, в зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За наведеним, апеляційна скарга адвоката Бабаджаняна Г.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_2 слід визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну адвоката Бабаджаняна Гранта Аветіковича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ст. 38, 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Кепкал Л.І.