Справа № 504/787/21
Номер провадження 3/504/480/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянина України, начальника радіотехнічного комплексу військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
за ст. 172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
З березня 2020 року по теперішній час капітан ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді начальника радіотехнічного комплексу військової частини НОМЕР_1 , дислокованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_4 №1 від 04.01.2021, з 01.01.2021 по теперішній час капітан ОСОБА_1 , тимчасово виконує обов`язки начальника штабу військової частини НОМЕР_1 .
22.01.2021, тимчасово виконуючи обов`язки начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , яка підпорядковується військовій частині НОМЕР_4 , капітан ОСОБА_1 , отримавши відповідний наказ від командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 , склав проект протоколу про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП (яка передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової військової служби) без урахування дії особливого періоду та, відповідно, більш м`яке адміністративне стягнення) відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 , який 22.01.2021 не з`явився на військову службу без поважних причин. Усупереч вищенаведеним вимогам законодавства, капітаном ОСОБА_1 не враховано, що дане правопорушення військовослужбовцем скоєно в умовах особливого періоду (про це в протоколі не зазначено), а тому повинне кваліфікуватися за ч. 4 ст. 172-15 КУпАП (яка передбачає накладення більшого адміністративного стягнення або більший строк адміністративного арешту). Разом з тим, в протоколі не зазначено статус старшого солдата ОСОБА_3 , що має суттєве значення для кваліфікації правопорушення та унеможливлює належний судовий розгляд з огляду на неможливість встановлення складу адміністративного правопорушення та відокремлення його від складу кримінального правопорушення). На виконання наказу командира військової частини, вказаний протокол був поданий того ж дня капітаном ОСОБА_1 на підпис командиру, який його погодив.
Крім того, в порушення вимог ст. 254 КУпАП у вказаному протоколі відсутній підпис особи про отримання другого примірника даного протоколу. Також в протоколі не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, що прямо суперечить вимогам ст. 256 КУпАП.
Внаслідок таких дій капітана ОСОБА_1 , постановою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтана П.В. від 27.01.2021 по справі №504/249/21 матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_3 було повернуто до військової частини НОМЕР_1 для оформлення належним чином та усунення виявлених недоліків.
Такі дії капітана ОСОБА_1 сприяють ухиленню від належної відповідальності підлеглим військовослужбовцем, та мають наслідком повернення вказаного протоколу судом для виправлення недоліків, що, в свою чергу, значно затягує строк розгляду адміністративної справи і може призвести до закінчення строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП.
01.03.2021 року прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України Богатирем В.К. складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав та не оспорював, факти, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.
Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до наступного висновку.
Так, ст.15 КУпАП передбачає відповідальність військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень.
Зазначеною нормою регулюється, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу в.о. Президента України №303/2014 від 17.03.2014 р. «Про часткову мобілізацію», на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального часу), включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
У відповідності до Функціональних обов`язків начальника штабу військової частини НОМЕР_1 та ст.ст, 68, 69 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ОСОБА_1 в мирний і воєнний час відповідав за організацію і підтримання управління підрозділами центру, за бойову та мобілізаційну готовність, успішне виконання центром бойових завдань, за планування та облік бойової підготовки, за підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів центру. ОСОБА_1 підпорядковується начальнику маневреного центру (командиру частини), є його першим заступником і є прямим начальником усього особового складу маневреного центру (військової частини).
Таким чином, на капітана ОСОБА_1 , як на начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , покладаються організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, отже, в розумінні положення примітки до ст. 172-13 та ст. 425 КК України він є військовою службовою особою - суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 172-15 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується:
- даними протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 01.03.2021 року;
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_4 (з основної діяльності) №190 від 24.12.2020 року;
- копією постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.01.2021 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 01.03.2021 року.
Таким чином, 22.01.2021 року капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, під час тимчасового виконання обов`язків начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, допустив недбале ставлення до військової служби, а саме 22.01.2021 при складанні проекту протоколу про військове адміністративне правопорушення відносно підлеглого військовослужбовця старшого солдата ОСОБА_3 на території військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) не врахував дію на території України особливого періоду та неправильно кваліфікував дії останнього, а також не зазначив місця вчинення адміністративного правопорушення та не вказав дату повернення вказаного військовослужбовця до військової частини НОМЕР_1 , що фактично унеможливило належний розгляд судом зазначеного протоколу та призвело до повернення матеріалів вказаної справи судом для оформлення належним чином, а також сприяло ухиленню підлеглим військовослужбовцем від встановленої Законом відповідальності, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність у виді визнання своєї винуватості, тому суддя вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.172-15 ч.2 КУпАП.
Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.
Разом з тим, відповідно до п.12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 ч. 2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору відповідно до п.12 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя А. Ф. Сафарова