ПОСТАНОВА

Іменем України

09.03.2021 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Сенько Л.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , директора КП ЖМР «Міський привокзальний ринок», за ч.1 ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №397977 від 28.01.2021 року, 28 січня 2021 року о 08 год. 30 хв., під час перевірки КНП ЖМР «Міський привокзальний ринок», що за адресою: м. Жмеринка, вул. Шевченка, 6, директор ринку ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених п.3 постанови Головного державного санітарного лікаря України №34 від 06.06.2020, а саме: було виявлено більшу кількість у м`ясному павільйоні із розрахунку не більше однієї особи на 10 м2.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав повністю та просив закрити провадження в справі посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Чаленко Н.В. подала письмове клопотання про закриття адміністративного провадження, яке обґрунтоване тим, що в протоколі має бути зазначено в чому полягає суть правопорушення, які конкретно дії вчинила особа для вчинення адміністративного правопорушення. Проте, всупереч вимог ст.256 КУпАП, в графі протоколу «склад правопорушення» зазначено лише, що директор ринку ОСОБА_1 порушив «правила щодо карантину», при цьому не визначено в чому ці порушення полягали. В протоколі про адміністративне правопорушення неправильно зазначено нормативний акт вимоги якого ніби то були порушені. Так, в протоколі серії АПР18 № 397977, в графі «склад адміністративного правопорушення» зазначено, що «директор ринку ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиемідемічних правил і норм, передбачених п.3 постанови Головного державного санітарного лікаря № 34 від 06.06.2020р., а саме було виявлено більшу кількість (кого чи чого не зазначено) у м`ясному павільйоні з розрахунку не більше 1 особи на 10 кв.м», в той час, як п.3 зазначеної постанови має наступну редакцію «Визнати «такою, що втратила чинність постанова Головного державного санітарного лікаря України від 27 квітня 2020р. № 14». А в п.3 «Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів з торгівлі на ринках, на період карантину у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)», затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 34 від 06.06.2020р. містяться рекомендації, якими дозволяються одночасне перебування відвідувачів ринку з розрахунку не більше однієї особи на 10 квадратних метрів площі території ринку (п.3 Тимчасових рекомендацій). При цьому положення п.3 Тимчасових рекомендацій не містять заборони, а мають рекомендований характер. Також в протоколі відсутні дані, які б свідчили про наявну на час перевірки площу ринку та допустиму кількість відвідувачів на ринку під час карантинних заходів. В протоколі також не вказано яку саме кількість відвідувачів (покупців) у м`ясному павільйоні було виявлено працівником поліції і на скільки ця кількість перевищувала допустиму норму, яка рекомендована в п.3 «Тимчасових рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів з торгівлі на ринках, на період карантину у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19). Всупереч діючому законодавству, до протоколу не долучено жодних доказів на підтвердження особи правопорушника (копії паспорта), статусу особи ОСОБА_1 , як суб`єкта господарювання (Статут КП ЖРМ «Міський привокзальний ринок», наказу про призначення ОСОБА_1 директором ринку), відсутнє підтвердження повноважень щодо виконання ним відповідних заборон та не надано жодних доказів того, що саме на ОСОБА_1 покладені обов`язки контролю за кількістю відвідувачів (покупців) на ринку під час карантинних заходів. Звернула увагу на те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена сукупністю належних доказів. Зважаючи, що суддя не може змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказане в протоколі, а повинен розглянути справу та ухвалити постанову виключно на основі зібраних працівником поліції доказів, не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, що є порушенням ст.6 Конвенції про Захист прав людини і основоположних свобод, просила провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника Рибака Р.М., дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, зокрема, відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.01.2021 серії АПР18 №397977, приходжу до висновку про закриття провадження в даній справі, в зв`язку з відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП зважаючи на таке.

Частиною першою ст.44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно правового висновку колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається із усталеної практики Європейського суду з прав людини відносно проваджень у справах про адміністративні правопорушення поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №397977 від 28.01.2021 зазначено, що 28 січня 2021 року о 08 год. 30 хв., під час перевірки КНП ЖМР «Міський привокзальний ринок», що за адресою: м. Жмеринка, вул. Шевченка, 6, директор ринку ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених п.3 постанови Головного державного санітарного лікаря України №34 від 06.06.2020, а саме: було виявлено більшу кількість у м`ясному павільйоні із розрахунку не більше однієї особи на 10 м2. Разом з тим, в протоколі не чітко зазначено в чому полягає суть правопорушення; не вірно зазначено нормативний акт за порушення вимог якого відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП, а саме в протоколі про адміністративне зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив правила карантину людей, передбачені п.3 постанови Головного державного санітарного лікаря України від 27 квітня 2020р. № 14, тоді як одночасне перебування відвідувачів ринку з розрахунку не більше однієї особи на 10 м2 площі території ринку, передбачено п.3 «Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів з торгівлі на ринках, на період карантину у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)», які затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України № 34 від 06.06.2020; також в протоколі відсутні дані щодо площі ринку, м`ясного павільйону та щодо допустимої кількості відвідувачів на ринку та у павільйоні під час карантинних заходів; а також не вказано яку саме кількість відвідувачів м`ясного павільйону було виявлено працівником поліції і на скільки ця кількість перевищувала допустиму норму, яка рекомендована п.3 «Тимчасових рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів з торгівлі на ринках, на період карантину у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19). Будь-яких інших доказів на підтвердження цих обставин до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

З урахуванням вищенаведеного протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №397977 від 28.01.2021 визнається недопустимим доказом, що становить підставу для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 221, 247, 251, 252, 264, 265, 276, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА :

Закрити провадження в адміністративній справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя