Справа № 444/632/21
Провадження № 3/444/376/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., за участю прокурора Ненчина Р.П., особи, яка притягається до адміністртивної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Сливки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: м. Львів, місце проживання АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце роботи: КП "Жовкватеплоенерго", посада директор, паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_1 , -

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , будучи директором КП «Жовкватеплоенерго», являючись, згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про

запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом

відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог

ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних

причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави

або місцевого самоврядування, за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що із засобів масової інформації він дізнався, що у зв`язку із протиепідемічними заходами з метою запобігання поширенню хвороби COVID-19, строк для подання декларацій продовжено і таку потрібно подати до 01 липня 2020 року. Саме ця причина і стала підставою того, що він подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, 30 червня 2020 року. Пояснив, що не перевіряв, чи така інформація щодо продовження строку на подання декларацій, яку прочитав в мережі інтернет, є офіційною. Зазначив, що не вперше подавав декларацію, оскільки на посаді директора КП "Жовкватеплоенерго" працює вже декілька років поспіль. Вважає, що строки накладення на нього адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП закінчилися 15.12.2020 з врахуванням того, що днем, коли уповноважений орган довідався про порушення строку для подання щорічної декларації є 15 червня 2020 року.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Сливка В.В. в судовому засіданні, а також у поданих суду письмових запереченнях, просить розглянути можливість закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. Мотивує наступним. Щорічну декларацію за 2019 рік ОСОБА_1 подав 30 червня 2020 року, через схожість положень Закону України № 530-ІХ від 17.03.2020 року із положеннями Закону України № 533-ІХ від 17.03.2020 року, яким було установлено, що декларація про майновий стан і доходи за 2019 рік подається до 1 липня 2020 року. Зазначає, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, а протокол про адміністративне правопорушення та матеріали адміністративної справи, не містять обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони правопорушення. Зазначає, що не встановлені вина у формі умислу, мотив та мета інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. Крім цього, зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та в доданих до протоколу документах відсутня інформація з приводу того, чи проводився контроль НАЗК за своєчасністю подання декларацій. З врахуванням цього, вказує, що днем, коли уповноважений орган довідався про порушення строку для подання щорічної декларації є 15 червня 2020 року. Отже, вважає, що шестимісячний строк, встановлений ст. 38 КУпАП, закінчився 15 грудня 2020 року.

Прокурор Ненчин Р.П. в судовому засіданні зазначив, що протокол складений підставно з дотриманням вимог КУпАП. В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим останній підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Долучив до матеріалів справи висновок прокурора (на підставі ст. 250 КУпАП). Стосовно пояснень, наданих ОСОБА_1 02.03.2021 в ході проведення перевірки, що він із засобів масової інформації дізнався, що строки подання щорічної декларації продовжено до 01.07.2020, прокурор зазначив, що вказана інформація стосувалася лише суб`єктів господарської/підприємницької діяльності, які подають декларацію з податку на прибуток, податку на додану вартість тощо. Оскільки ОСОБА_1 є директором комунального підприємства та подає щорічні декларації з 2017 року, він не міг не знати і чітко розумів, що не є суб`єктом господарської/підприємницької діяльності і зобов`язаний подати декларацію не зі сплати податків, а зовсім іншого типу в порядку фінансового моніторингу відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а від так інформацію щодо строків декларування повинен був і міг перевірити на офіційному сайті НАЗК. Прокурор зазначив, що дійсно Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 внесено зміни до Закону України «Про запобігання корупції» в частині строків подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, а саме: «суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію…у зв`язку з встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації … у зазначений період». Однак, ОСОБА_1 ні в ході проведення перевірки працівниками поліції, ні у поясненні при складенні протоколу не надав доказів та не довів, що впродовж періоду з 01.01.2020 до 01.06.2020 реально не мав можливості подати декларацію вчасно, а від так поважні причини несвоєчасного подання декларації у нього відсутні. Зазначає, що враховуючи те, що набуття статусу спеціального суб`єкта адміністративного правопорушення пов`язано саме зі знанням відповідних правових норм, для визначення вини слід користуватись принципом презумпції усвідомлення протиправності діяння. Вказані правопорушення не вчинено внаслідок низького рівня інтелектуального розвитку особи, а вчинено особою, якою набуто спеціальний правовий статус, пов`язаний із обов`язковим знанням законодавства. Оскільки ОСОБА_1 безумовно знав, що є суб`єктом декларування, він зобов`язаний був не лише заздалегідь підготувати документи, інформацію, необхідні для подання декларації, перевірити термін дії та справність електронного цифрового підпису (адже подавав декларацію не вперше), але й подати таку вчасно, враховуючи те, що впродовж періоду, відведеного для подачі декларації, на лікуванні він не перебував, карантинні заходи не завадили йому з`являтися на роботу та виконувати свої посадові обов`язки. Жодних поважних причин для несвоєчасного подання декларації у нього немає, а враховуючи продовження строку подання декларації у 2020 році до 01.06.2020, законодавець надав особі достатньо часу для її подання. Просить визнати ОСОБА_1 винним та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Вислухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КпАП України, з наступних підстав.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, стверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 162 від 02.03.2021;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.02.2021 року та 02.03.2021 року в матеріалах справи, в яких зазначив, зокрема, що із засобів масової інформації він довідався, що у зв`язку із пандемією COVID-19 було продовжено строки та можливість подання щорічної декладарії до 01.07.2020, а тому, свою щорічну декларацію за 2019 рік він подав 30 червня 2020 року. Після цього він довідався, що граничним днем для подання декларації було 01 червня 2020 року. Також вказав, що з 01.01.2020 по 31.05.2020 він на лікуванні не перебував;

- копією наказу КП "Жовкватеплоенерго" від 31.10.2017 № 192-К "Про продовження терміну перебування на посаді директора ОСОБА_1 ".;

- копією наказу КП "Жовкватеплоенерго" від 27.10.2020 № 148-К "Про продовження контракту ОСОБА_1 ";

- копією посадової інструкції директора підприємства, затвердженої 03.12.2018;

- скріншотом з офіційного сайту НАЗК;

- копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, ОСОБА_1 ;

- копією положення про Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 06.11.2019 № 17;

- копією порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агенства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого рішенням Національного агенства з питань запобігання корупції 06.09.2016 № 19, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.11.2016 за № 1479/29609.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

У ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття "правопорушення, пов`язаного з корупцією», а саме, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 172-6 КУпАП встановлено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП форму вини не визначено та не передбачено наявність негативних наслідків вчиненого правопорушення, тобто вказане правопорушення може бути вчинено як умисно, так і з необережності, в тому числі через незнання законодавства.

Це адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого достатньо лише встановлення факту несвоєчасного подання декларації (порушення вимоги закону). Встановлення ж суспільно-небезпечних наслідків та з`ясування форми вини не вимагається.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СOVID-19)» від 17.03.2020 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік в період з 00:00 год. 01.01.2020 до 00:00 год. 01.06.2020.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, лише 30.06.2020 о 16:14 год., тобто несвоєчасно.

Встановлений законодавством термін подання щорічної декларації та встановлений Порядком термін перевірки факту своєчасного подання декларації є різними термінами, які встановлені окремо для різних осіб та з різною метою, а саме для суб`єкта декларування (термін подання декларації) та для відповідального підрозділу (особи) (своєчасність подання декларації). Таким чином, обов`язком суб`єкта декларування є у встановлений термін (до 01.06.2020) подати декларацію, а обов`язком відповідального підрозділу (особи) у інший, окремо встановлений термін (10 днів з граничного строку подання декларації), перевірити своєчасність подання такої суб`єктом декларування.

Для встановлення наявності складу правопорушення необхідно не лише встановити факт несвоєчасного подання декларації, але й з`ясувати наявність/відсутність поважних причин такого несвоєчасного подання.

Однак відповідальний підрозділ (особа) за місцем роботи не уповноважений на проведення перевірки щодо наявності/відсутності поважних причин, а лише на повідомлення НАЗК про сам факт несвоєчасного подання працівником декларації. Наявність/відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації можливо встановити лише в ході перевірки, проведення якої здійснюється у даному випадку уповноваженими особами органів Національної поліції України.

Таким чином, повідомлення, скероване відповідальним підрозділом (особою) до НАЗК, засвідчує лише факт несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування та не містить відомостей щодо наявності/відсутності поважних причин такого несвоєчасного подання. Тобто таке повідомлення є лише інформацією, що має наслідком проведення перевірки з метою встановлення наявності складу адміністративного правопорушення (в тому числі, отримання пояснення в особи).

Згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» та КУпАП, поліція, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення та припинення адміністративних правопорушень; поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень; органи Національної поліції уповноважені на складання адміністративних протоколів за ст.ст. 17241729 КУпАП; обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначені статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із роз`ясненнями Комітету Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності, скерованим 11.09.2018 голові Національної поліції України, визначений статтею 254 КУпАП строк для складання протоколу починає свій відлік лише після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу, а моментом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення є момент, коли особа, уповноважена на складання протоколу, здобула можливість за участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, здійснити дії, визначені частинами 2-4 статті 256 КУпАП, в тому числі щодо надання пояснень.

Тобто складенню протоколу про адмінправопорушення передує проведення перевірки. При цьому, строків її проведення, збирання інформації для підтвердження наявності чи відсутності ознак такого правопорушення перед складенням адмінпротоколу про таке правопорушення не передбачено ні КУпАП, ні Законом України «Про запобігання корупції».

Адміністративне провадження розпочинається складанням протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, в якому фіксується подія правопорушення (сукупність фактичних обставин, які вказують на наявність у діянні складу адміністративного правопорушення). Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складення можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення. Але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено об`єкт, об`єктивну сторона, суб`єкт, суб`єктивну сторона), зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання слід рахувати строк накладання стягнення, який зазначається при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що моментом виявлення правопорушення є не 02.03.2021 - момент складення протоколу, а 15.06.2020 (день отримання повідомлення НАЗК), оскільки граничним днем подачі декларації було 01 червня 2020 та, відповідно до Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій, затвердженого рішенням НАЗК №19 від 06.09.2016, термін перевірки факту подання декларації відповідальним підрозділом (особою) становить 10 робочих днів з граничної дати подання такої декларації, - не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Верховний Суд у постанові по справі №815/5818/15 від 10.06.2019 зазначив, що рапорт та лист органів МВС не відносяться до документів, які фіксують об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення та не є матеріалами правоохоронних органів, які є підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій. Разом з тим, протокол є основною і обов`язковою формою фіксації факту адміністративного правопорушення, який повинен відповідати вимогам, що висуваються до його процесуальної форми і змісту і регламентовані статтями 254-256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Фактичним моментом виявлення вчиненого правопорушення за статтею 172-6 КУпАП є дата з`ясування всіх необхідних даних, зібрання доказів щодо наявності (або відсутності) ознак складу правопорушення, що у свою чергу співпадає з датою складання протоколу, оскільки за вимогами ч. 1 ст. 254 КУпАП протокол уповноваженою особою складається саме про вчинення правопорушення.

Тобто, моментом виявлення правопорушення є момент складення протоколу, оскільки зібрані матеріали (в т.ч. пояснення особи та надані нею докази) та фактичні дані потребують ґрунтовного аналізу і опрацювання, після чого може бути зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформляється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, 02 березня 2021 року, так як на момент складання протоколу були зібрані всі необхідні докази, що в сукупності свідчать про всі ознаки правопорушення.

Опрацюванням відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 30.06.2020 о 16:14 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Таким чином, враховуючи те, що протокол складено 02.03.2021, то шестимісячний строк, встановлений частиною 4 статті 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, станом на час розгляду судом справи, не сплив.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 16:14 год. 30.06.2020 року.

Судом встановлено, що поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік у ОСОБА_1 відсутні.

Суд вважає пояснення ОСОБА_1 в частині поважності пропуску ним строку для подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави

або місцевого самоврядування, за 2019 рік, такими, що надані з ним метою уникнення відповідальності.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є КП «Жовкватеплоенерго», яке знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район, м. Жовква, вул. Лесі Українки, 5, оскільки обов`язок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, виник у ОСОБА_1 у зв`язку із зайняттям посади директора КП «Жовкватеплоенерго».

Вина ОСОБА_1 у вчиненому ним правопорушенні полягає в тому, що він несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, не встановлено. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, не встановлено. Підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудовому колективу немає. Підстав звільнення від адміністративної відповідальності не встановлено.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, майновий стан правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Санкція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, суддя прийшов до переконання, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до відповідальності, і так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, на правопорушника слід накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 27, 172-6 ч. 1, 248, 279, 283, 284, 307 -310 КУпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді шрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 22.03.2021.

Суддя: Ясиновський Р. Б.