Справа № 204/85/21
Провадження № 3/204/220/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, працюючого ТОВ «АТБ-Маркет», на посаді молодшого приймальника товарів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії ААБ № 100326 від 20 грудня 2020 року, 20 грудня 2020 року о 07 годині 27 хвилин за адресою м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Енергетична, буд. 25 «б», водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками сп`яніння: виражений тремор пальців рук, специфічний запах алкоголю з порожнини рота. В присутності двох свідків у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру Драгер ARHK пройшов освідування. Результат 0,21 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що з ранку він їхав з дружиною на роботу. За ними їхав автомобіль поліції та блимали йому проблисковими маячками. Він зупинився, вийшов з автомобіля та запитав у працівників поліції про причину зупинки, однак працівник поліції йому не повідомив про причину зупинки та не представився. Працівник поліції пройшов до переду його автомобіля і запитав у нього, що з номером. Номер автомобіля знаходиться збоку та він є читабельним. Потім співробітник поліції попросив його надати права та технічний паспорт на автомобіль. Він надав документи, коли передавав їх працівникові поліції в нього тремтіли руки, напевно від того, що він злякався. Працівник поліції подивився йому в очі та сказав, що вони в нього блищать, він відповів, що тільки прокинувся та їде з дружиною на роботу. Після чого патрульний поліцейський запропонував йому пройти тест на Драгері, на що він погодився. Працівник поліції приніс прилад Драгер та одноразову трубочку. Свідком була його дружина. Після того, як він продув у Драгер, він показав результат 0,21 ‰. Він з переляку вискочив з автомобіля, в цей час працівник поліції почав кричати напарнику: «Дививсь, що нам зайчик приніс». Після цього працівник поліції поклав прилад Драгер на капот та зупинив два автомобілі. Потім дружина пішла пішки на роботу, а з ним залишилися співробітники поліції та два свідки. Далі свідки розписались в пустих бланках та поїхали, а поліцейські все заповнювали самі. Свідки не бачили як він продував Драгер. Після цього, коли його відпустили, він одразу поїхав на медичний огляд. Медичний огляд показав, що в нього ознак сп`яніння не виявлено. Він не може пояснити, чому поставив підпис в акті огляду. Йому сказали ставити підпис, він і поставив. Працівники поліції його певний час протримали, оскільки складали протокол та інші документи. Він побіг додому для того, щоб взяти грошові кошти та сплатити їх працівникам поліції, для того щоб йому залишили автомобіль та права. Водійське посвідчення в нього не вилучали. Автомобіль в нього не забирали. Від керування транспортним засобом його не було відсторонено. За це все він сплатив працівникам поліції 1000 гривень. Його відпустили приблизно о 08 годині 30 хвилин. Він поїхав додому, переодягнувся та відразу поїхав до лікарні. Він поставив автомобіль біля дому та поїхав до лікарні на маршрутному таксі, оскільки працівники поліції його повідомили, що якщо вони побачать його на автомобілі, то заберуть автомобіль. Просив провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Просив долучити до матеріалів справи висновок Комунального підприємства « Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради» від 26 грудня 2020 року.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він їхав на роботу, дату він не пам`ятає. В районі вул. Будівельників, його зупинили та попросили бути свідком. Він відповів працівникам поліції, що в нього не має часу, він поспішав, оскільки йому необхідно було на восьму годину ранку на роботу. Інспектор йому сказав, що це займе одну чи дві хвилини, на що він погодився. Підійшов до автомобіля поліцейських. Поліцейський розповів, що вони зупинили чоловіка в нетверезому стані та вказав на прилад Драгер, який лежав на капоті автомобіля, як доказом на приладі була відмітка 0,21 ‰. Він знову сказав працівникам поліції, що йому ніколи, на що співробітник поліції сказав, що він може поставити підпис в бланку, а інспектор все інше зам заповнить, на що він погодився та поставив свій підпис та його відпустили. Тексту в бланку не було. Бланк був пустим. Були заповнені лише дата та час. Працівник поліції вказав йому де саме поставити підпис. Також був і інший понятий, а також була жінка, водій був біля інспектора. Він не бачив як ОСОБА_1 проходив тест на приладі Драгер, також він не бачив чи підписував щось інший свідок.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що його в той день зупинив поліцейський. Він запитав у поліцейського, яка їм потрібна від нього допомога, патрульний поліцейський попросив бути свідком показань приладу Драгер. Він вийшов зі свого автомобіля та йому показали прилад Драгер, на якому були вже показання 0,21 ‰. Після чого він надав свої персональні дані поліцейському, та написав пояснювальну, що дійсно на приладі було позначення 0,21 ‰. При ньому водій не проходив освідування. Він лише перевірив показання приладу Драгер. Біля автомобіля була ще жінка крім двох поліцейських та ще одного свідка. Він підписував пояснення, які написав інспектор, він написані пояснення не читав. На момент підписання, тексту в ньому не було. Сам текст написали вже без нього. В поясненнях було написано лише результат тесту, а саме 0,21 ‰. Його не смутив факт того, що десять рядків пояснення не були заповнені. Він не міг знати, що співробітники поліції можуть заповнити пояснення без нього.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 20 грудня 2020 року вона разом з чоловіком їхали на роботу. Їх зупинили працівники поліції по причині того, що номер автомобіля висів не рівно. Коли вийшов чоловік з автомобіля, то патрульний поліцейський у нього запитав чому червоні очі, чоловік відповів, що тільки прокинувся. Після цього поліцейський запропонував чоловіку пройти огляд на приладі Драгер, чоловік погодився. Поліцейський приніс прилад Драгер, показав, що він показує 0 ‰. Дав вибрати чоловіку одноразову трубку. Коли чоловік її вибрав та дав її поліцейському, після чого поліцейський вставив її в прилад Драгер, клацнув, прилад показував 0 ‰. Чоловік подув в прилад Драгер та віддав його поліцейським. Після чого, поліцейський показав чоловіку результат, який показав 0,21 ‰. Потім поліцейський зупинив свідків. Вони вийшли з автомобіля. Чоловік залишився з працівниками поліції, а вона після цього поїхала на роботу. Пізніше їй зателефонував чоловік та повідом, що їде до лікарні здавати аналізи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 абзацу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 6 абзацу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається з наданих в судовому засіданні пояснень свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були вказані в протоколі про адміністративне правопорушення відповідальною особою як поняті, повідомили, що огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» водія ОСОБА_1 проводився без присутності понятих, а вони були запрошені лише для підписання пояснень. Самого факту проходження огляду вони не бачили. Бланки пояснень заповнювали пустими.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, як вбачається з висновку Комунального підприємства « Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради» від 26 грудня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 самостійно по заяві звернувся 20 грудня 2020 року о 09 годині 35 хвилин до установи для проходження огляду, відповідно до висновку ОСОБА_1 на момент огляду не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Судом неодноразово направлялися запити до Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції щодо надання відеозаписів з нагрудних камер патрульних поліцейських, які були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 100326 від 20 грудня 2020 року, однак з наданих відповідей вбачається, що не можливо надати відеозаписи, оскільки відеозйомка не проводилась.

Обвинувачення особи у вчинені нею адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях, і таку особу може бути притягнуто до встановленої законом відповідальності лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порушення працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що виразилося у відсутності понятих при проведенні огляду, як того вимагає ст. 266 КУпАП, є грубим порушенням відповідних нормативних актів.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Слід звернути особливу увагу на те, що будь-який доказ може бути визнаний судом допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому Законом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

При вирішенні справи слід виходити з того, що докази отриманні з порушенням процедури встановленої законом, не можуть братися в основу висновку суду про винуватість особи у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки висновок тестування на приладі «Драгер», тест № 2324 від 20 грудня 2020 року, як наслідок, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 , отриманий з порушенням встановленої законом процедури, він не може бути прийнятий судом в якості доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд його до уваги не бере. Інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 20 грудня 2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Враховуючи зазначене, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, а також враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо винуватості ОСОБА_1 приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись 7, 10, 130, 247, 251, 256, 268, 277, 278, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.О. Некрасов