Справа № 311/141/21
Провадження № 3/311/118/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.03.2021 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ОБ №104249 від 12.01.2021 року), який надійшов з Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого ПрАТ «ЗЗРК», цех АТР, ділянка № НОМЕР_1 , підземним електрослюсарем, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

12 січня 2021 року о 19 годині 20 хвилин в місті Дніпрорудне по вулиці Центральній - площа Романовського, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ГАЗ-31105» держномер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, хитка хода), від проходження тесту на алкоголь на місті за допомогою алкотестера «DRAGER» та від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, кваліфікуючими ознаками якого є: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, проти фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, заперечував та суду пояснив, що вранці 12 січня 2021 року, близько о 06-00 годин перед тим, як йти на роботу на ПрАТ «ЗЗРК», він поставив свій автомобіль «ГАЗ» держномер НОМЕР_3 на площі Романовського в місті Дніпрорудне. А ввечері того ж дня, після робочої зміни, близько о 18-00 годині він повернувся на площу, де стояв його автомобіль. На площі зустрів знайомого ОСОБА_4 , з яким вони разом вживали спиртні напої. Потім він ( ОСОБА_1 ) замовив в кафе «Футкорд» хотдог та кофе. Оскільки кофе виявилося холодним, він почав висловлювати невдоволення в адресу продавців цього кафе, вимагав замінити. На його зауваження не реагували, та викликали працівників поліції. Він підійшов до свого автомобіля та, не маючи наміру нікуди їхати, в салоні автомобіля пив кофе. Через декілька хвилин на площу під`їхали працівники поліції, попрохали його вийти з автомобіля та проїхати до відділення поліції, на що він погодився. Пройти тест на алкоголь за допомогою алкотестера, чи проїхати у лікарню для проходження медичного огляду йому працівники поліції не пропонували, свідків на місці не було. Він пересів в службовий автомобіль та разом з працівниками поліції вони поїхали до Дніпрорудненського ВП, де він надав свої анкетні дані, надавав пояснення. При цьому він вважав, що надає пояснення з приводу протиправних дій по відношенню до працівників кафе, а не з приводу складеного відносно нього протоколу за ст.130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду. Поім працівники поліції привезли його назад на площу ОСОБА_5 , де стояв його автомобіль. Від керування транспортним засобом його не відсторонювали. Вважає себе не винним у вчиненні інкримінованого правопорушення та просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що 12.01.2021 року вона працювала продавцем разом з напарницею в магазині кафе «Футкорд», що розташоване на площі Романовського в м.Дніпрорудне. Близько о 19-00 годин підійшов до віконця кафе ОСОБА_1 та замовив хотдог. Він знаходився у нетверезому стані: від нього було чутно запах алкоголю та мав шатку ходу, хитався на ногах. Коли напарниця видала йому замовлені продукти, він попросив ще додатково кофе, при цьому почав сваритися з приводу чому йому раніше не видали кофе. Напарниця ОСОБА_7 вибачилася та видала на замовлення йому кофе. Потім ОСОБА_1 почав вести себе зухвало, почав повертати їм хотдог, у грубій формі висловлювався, говорив, що хотдог видали йому холодним, кидав його назад. Вони зачинили віконце кафе, а ОСОБА_1 з силою почав стукати по склу та вибивати. Вони злякалися та відразу зателефонували споєму керівництву, запитали, що їм робити у такій ситуації, оскільки стояли люди, яких вони також повинні були обслуговувати, а ОСОБА_1 своєю поведінкою заважав їм працювати, вів себе агресивно, зухвало. Керівник кафе сказав викликати поліцію, що вона і зробила. Після дзвінка, вона побачила як ОСОБА_1 пішов до автомобіля, який знаходився неподалік він кафе, на відстані близько двох метрів, сів за кермо та їй здалося, що ОСОБА_1 завів двигун та мав намір їхати. Проте, через декілька хвилин приїхали працівники поліції та підійшли до ОСОБА_1 , щось у нього запитували. Вона не чула, так як далі працювала. Потім побачила, що працівники поліції та ОСОБА_1 сіли в службовий автомобіль та поїхали. Повернулися на площу разом з ОСОБА_1 через 20-30 хвилин. Також у той вечір вона надавала письмові пояснення працівникам поліції за обставинами, які відбувалися за участю ОСОБА_1 , які підтримує повністю.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст..6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Враховуючи викладене, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, пояснень свідка, вислуханих в судовому засіданні.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 1 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (в редакції станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення) (далі за змістом Інструкція) встановлює, що ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Пункт 3 розділу ІХ Інструкції передбачає, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі за змістом - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п.7 Порядку, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Частина 4 ст.266 КУпАП передбачає огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 та діє зі змінами та доповненнями на даний час.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції, передбачає у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров"я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За вказаних обставин сукупність досліджених суддею доказів дає підстави дійти висновку про дотримання поліцейським положень чинного законодавства.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_1 , його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів, показаннями свідка ОСОБА_6 , а також відтвореним в судовому засіданні за участю ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6 відеозаписом подій від 12.01.2021 року, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, узгоджені між собою, та крім того, з письмовими доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, а саме: протоколом серії ОБ №104249 від 12.01.2021 року, рапортом начальника СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Бончева О.В. від 12.01.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_6 , письмовими поясненнями ОСОБА_8 , письмовими поясненнями ОСОБА_9 , з яких вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на алкоголь на місці за допомогою алкотестера «DRAGER» та від проходження медичного огляду, та при цьому під час розмови знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Підстави для сумнівів в об`єктивності пояснень вказаних у протоколі свідків в частині, що мають значення в контексті обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, у суду відсутні.

Суд відхиляє доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом після вжиття алкогольних напоїв, а також те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, оскільки з наданого суду носія інформації у вигляді DVD-диску вбачається, що на площі м.Дніпрорудне біля ряду кафе зупиняється автомобіль марки «ГАЗ» та з салону зі сторони водія виходить чоловік та шаткою ходою направляється в сторону кафе, що в судовому засіданні не оспорював та не заперечував ОСОБА_1 , що це саме він виходить з транспортного засобу марки «ГАЗ», проте вказував, що на центральній площі міста іноді зупиняється ідентичний транспортний засіб такої ж марки та кольором, як і його автомобіль, тобто існує «двійник», проте жодних доказів на підтвердження цих обставин, що саме 12.01.2021 року в вечірній час зупинився тотожній автомобіль, в ході судового розгляду справи ОСОБА_1 не надано та в судовому засіданні не доведено. Також суд критично відноситься до показань ОСОБА_1 , який вказував, що працівники поліції йому не повідомляли про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення саме за ст.130 КУпАП та не пропонували пройти тест на алкоголь за допомогою алкотестера, оскільки дані обставини спростовуються відеозаписом, відтвореним в судовому засіданні, на якому зображено як працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти медичне освідування за стан алкогольного сп`яніння, проте останній у категоричній формі відмовляється, підписувати документи також відповів відмовою.

Суд враховує, що ОСОБА_1 , як повнолітня дієздатна особа з певним життєвим досвідом, не міг не усвідомлювати обов`язковість вимог працівників поліції, зокрема вимог щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, які ґрунтуються на приписах п.2.5. Правил дорожнього руху України. Вказані Правила є обов`язковими для ОСОБА_1 і він, як учасник дорожнього руху, повинен бути з ними ознайомлений.

Врахувавши всі обставини справи, повно та всебічно дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною.

Розумних сумнівів у достовірності доказів винуватості ОСОБА_1 у суду немає: у поліції були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, ознаки якого зазначено в протоколі: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, шатка хода, зазначені обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків, показаннями свідка ОСОБА_6 та наданим суду відеозаписом з місця подій.

Незважаючи на обрану ОСОБА_1 захисну позицію, його вина у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів, носієм інформації у вигляді DVD-R диску, які не викликають сумнівів у своїй достовірності. Підстав не довіряти вказаним доказам за відсутності конкретних відомостей про упередженість начальника СРПП Дніпрорудненського ВП капітана поліції ОСОБА_10 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №104249 від 12.01.2021 року, судом не встановлено.

Під час розгляду справи судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський ОСОБА_10 був упереджений при складанні протоколу, що у нього були підстави фальсифікувати протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому суд наголошує, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №104249 від 12.01.2021 року, складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Із врахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням ним п.2.5 Правил дорожнього руху. Тому, цей протокол приймається судом як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Враховуючи викладене, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та ретельно дослідженими у справі доказами.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права одне з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративні правопорушення, викладеними у ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

В силу ст.ст.34,35 КУпАП обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер та обставини вчинення правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, враховуючи особу правопорушника, його ставлення до скоєного та ті обставини, що ОСОБА_1 вчинив суспільно-небезпечне, грубе адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у вечірній час доби, та яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності. Крім того, згідно зазначених у протоколі даних ОСОБА_1 на теперішній час офіційно працевлаштований, займається суспільно-корисною, має регулярний доход та постійне джерело прибутку, раніше до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувався та враховуючи його вік, сімейний та матеріальний стан, наявність стійких соціальних зв`язку, а саме: ОСОБА_1 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , його ставлення до скоєного, який свою провину не визнав, у вчиненому не розкаявся, висновки для себе не зробив, та суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено санкцією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що передбачено санкцією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.31, 33, 40-1, 130 ч.1, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_11 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати ОСОБА_11 адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі - 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок (Отримувач коштів - Отримувач коштів ГУК у м.Києві / м.Київ / 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача №UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Адміністративний штраф сплачувати: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі) ЗАПОРIЗЬКА ОБЛАСТЬ/ М.ЗАПОРIЖЖЯ ГУК у Зап. Обл. / Запорізька обл. / 941997 Казначейство України (ел. адм. подат.) UA0008001, 2108130.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подаються до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд. Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО