Справа № 525/154/21
Провадження №3/525/118/2021 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2021 селище Велика Багачка
Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В.,
секретар судового засідання Хоменко М.М.,
з участю прокурора Книша С.Р.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли до Великобагачанського районного суду Полтавської області з Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Попове, Великобагачанського району, Полтавської області, жительки АДРЕСА_1 , працюючої керівником відділу в ПА «Агроінвест»,
за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Рішенням І сесії 7 скликання Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 16.05.2017 №2 «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів Рокитянської сільської ради та Рокитянського сільського голови» ОСОБА_1 обрано депутатом Рокитянської сільської ради об`єднаної громади Великобагачанського району Полтавської області. Таким чином, з 16.05.2017 ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції».
Розпорядженням КМУ від 12.06.2020 №721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області» Рокитянську сільську раду (територіальну громаду) включено у склад Білоцерківської сільської ради (територіальної громади) Великобагачанського району Полтавської області. 12.11.2020 відбулось засідання І сесії 7 скликання Білоцерківської сільської ради на якій визнано повноваження депутатів Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області нового скликання. Таким чином, 12.11.2020 депутат Рокитянської сільської ради ОСОБА_1 склала свої повноваження, тобто припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, отже, зобов`язана була подати декларацію «перед звільненням» не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме не пізніше 23:59:59 09.12.2020.
ОСОБА_1 , припинивши 12.11.2020 повноваження депутата 7 скликання Рокитянської сільської ради об`єднаної громади Великобагачанського району Полтавської області, являючись суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно примітки до статті 172-6 КУпАП п.п. «б», п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 19.01.2021 14:56 подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення визнала та пояснила, що декларацію перед звільненням несвоєчасно подала тому, що не знала терміни подачі декларації, умислу на ухилення від подання декларації не мала.
Прокурор Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури Книш С.Р. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначив про наявність у діях ОСОБА_1 ознак діяння, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Суд, заслухавши думку та міркування прокурора Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури Книша С.Р., заслухавши пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні 11.03.2021, детально дослідивши наявні матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами. Зокрема, протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП №46 від 11.02.2021, роздрукованим з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, відомостями про час подання декларацій та іншими матеріалами справи в їх сукупності.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться у вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.
Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.
Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.
У пункті 42 рішення «Бендерський проти України» від 15.11.2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994).
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності.
Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).
За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю вчинення правопорушення вперше.
Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, принципи справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, положення ст.61 Конституції України, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, того, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, те, що відсутні обставини, що обтяжують її відповідальність, наявність обставин, що пом`якшують її відповідальність, те, що вона працює, в сукупності вищевикладених обставин та їх взаємозв`язку суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид стягнення виключно у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, що сприятиме реалізації принципів, передбачених ст.23 КУпАП, принципів справедливої адміністративної процедури та не становитиме особистий надмірний тягар для особи у світлі правових позицій Європейського Суду з прав людини.
Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.1, 3, 12, 45, 52 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст.23, 33, ч.1 ст.172-6, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - в сумі 454 грн.
Постанова може бути звернена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення, а в разі її оскарження чи опротестування з дня розгляду скарги або протесту.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол