СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2987/21
пр. № 3/759/2298/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30.01.2021 р. серії ГП № 536916, 30.01.2021 р. о 15:00 ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Ашан», що по вул. Сім`ї Сосніних, 17 у м. Києві таємно викрала з полиці магазину фарш асорті в кількості 2 шт. на загальну суму 165,90 грн. без ПДВ 138,25 грн., чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

З постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 14.01.2021 р. у справі № 760/28191/20 вбачається, що ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, оголошено їй усне зауваження, а справу закрито.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню повторно протягом за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення не знайшов свого підтвердження доказами у матеріалах справи, а лише протокол про адміністративне правопорушення від 30.01.2021 р. серії ГП № 536916 не може бути належним доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 51 КК України.

Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення , ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 51, 221, 247, 268, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Суддя В.М. Кравець