Номер провадження 3/521/1163/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

за участю секретаря судового засідання Філозофенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2020 року інспектором 1 роти, 1 батальйону, 1 взводу полку УПП в Одеській обл. Кіпер М.М. у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол серії ДПР18 № 102187 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, ст. 130 КУпАП.

З даного протоколу вбачається, що 19.12.2020 року о 21 годині 40 хвилин в м. Одеса, по Тираспольське шоссе, 22/5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Focus», державний номерний знак « НОМЕР_1 » з явними ознаками наркотичного або медакаментозного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. В присутності двох свідків, було запропоновано пройти огляд в КНП «ООМПЗ» ООР, в присутності лікаря. На що водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

Постановами Малиновського районного суду м. Одеси від 19.01.2021 року було зобов`язано Суворовський відділ поліції в місті Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області та Біляївський відділ поліції Головного управління національної поліції в Одеській області вручити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судову повістку про виклик до суду або іншим чином забезпечити його явку у судове засідання року для розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 19.01.2021 року, 22.02.2021 року, не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку із знаходженням на самоізоляції та 10.03.2021 року, 19.03.2021 року, 23.03.2021 року не з`явився викликався в судове засідання відповідно до вимог чинного законодавства.

Судом здійснювалися інші альтернативні заходи для забезпечення явки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання.

Разом з цим, суд вважає, що ОСОБА_1 достовірно знав про складання відносно нього протокол серії ДПР18 № 102187 від 19.12.2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується, його підписом у протоколі.

Як вбачається з пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 власноручно зазначив, що з протоколом не згодний.

При розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності суд вважає, що необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В противному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст.7 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що обов`язок по збиранню доказів покладається на особу (органи), які складають протокол про адміністративне правопорушення і оформляють відповідний матеріал. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2.5, 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз положень вищевказаних актів законодавства, дає підстави прийти до висновку, що установлення наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння встановлюється виключно двома способами, а саме за допомогою спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я під час проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, вищезазначеної Інструкції та Порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають огляду на стан наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів , показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле в крові.

До матеріалів протоколу працівниками Національної поліції також надано письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з яких вбачається, що 19.12.2020 року приблизно 22:15 вони стали свідком того, як ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ford Focus», державний номерний знак « НОМЕР_1 » був з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння рук, почервоніння обличчя, відсутність реакції зіниць очей на світло та його зміну. ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан сп`яніння в медзакладі в присутності двох свідків.

Отже, аналізуючи поняття «огляд в КНП «ООМПЗ» ООР, в присутності лікаря» вказане в протоколі і поняття «відмовився від проходження тесту на стан сп`яніння в медзакладі» вказане в поясненнях свідків суд приходить до висновку, що данні поняття є відмінні між собою та від визначення «медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і "проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" передбаченому в диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Відповідно до п.п.6,7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Так, при перегляді відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками Національної поліції не вбачається, що працівники поліції пропонували водієві на місці пройти огляд на стан сп`яніння, з використанням спеціального технічного пристрою «Драгер».

Таким чином, в матеріалах справи відсутні дані про те, що водію у присутності свідків було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на спеціальному технічному засобі та відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до встановленого порядку.

Вказані обставини викликають сумніви в дотриманні процедури огляду водія на стан сп`яніння, передбаченої чинним законодавством.

Крім того, при перегляді відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками Національної поліції судом не встановлено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , як зазначено в протоколі 19.12.2020 року о 21 год. 40 хв. та зупинення транспортного засобу працівниками поліції.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 27 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

Аналіз вищенаведеного дає підстави прийти до висновку, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 102187 від 19.12.2020 у посадової особи органів національної поліції, у порушення вимог ч. 1 ст. 251 КУпАП, були відсутні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , 19.12.2020 о 21 год. 40 хв. керував транспортним засобом в стані наркотичного або медикаментозного сп`яніння та відмовився від медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, оскільки у інспектора поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були відсутні будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку можливо було встановити наявність в діях останнього адміністративного правопорушення та його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставилось в провину ОСОБА_1 , а тому необхідно уважати, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 130, 247, 283-285, 289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.С. Леонов