справа № 3/325/261/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Діденко Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Приазовського району Запорізької області, громадянина України, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Приазовським РС УДМС України в Запорізькій області 20.03.2014 року, РНОКПП НОМЕР_2

В С Т А Н О В И В:

08.06.2021 року до Приазовського районного суду Запорізької області після доопрацювання надійшов адміністративний матеріал, з протоколом серії ААБ № 160058 від 29.05.2021 року, складений поліцейським СРПП ВП №2 Мелітопольського РУП Ланяком Д.Ю., згідно якого, 29 травня 2021 року о 17 годині 00 хвилин в с. Приморський Посад по вул. Поштова ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2108 д/н НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння рук та різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alkotest» на місці зупинення транспортного засобу відмовився. Огляд проводився у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку у КНП «МЗНПД» ЗОР, висновок результату огляду № 456. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час повторного надходження вищевказаного протоколу до суду після доопрацювання в ньому виявлено допис «Перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування Т/З.», а також стоїть підпис без зазначення особи, яка його залишила.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснень суду не надав.

Під час розгляду справи судом досліджені такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 160058 від 29.05.2021 року;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від його проходження;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 має ознаки стану сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння рук, невнятна мова та різкий запах алкоголю з порожнини рота;

- висновок № 546 від 29.05.2021 року, складений о 19.20 годині, згідно за яким ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 29.05.2021 року;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 07.06.2021 року;

- відеозапис з місця події та проведення огляду.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з таких підстав.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до положень п. п. 1,2 ч. 1ст. 278 КУпАП, орган (чи посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: такі як, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Зі змісту ст.279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тому дані обставини, з урахуванням положень ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення, та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до відповідальності.

Протокол серії ААБ № 160058 від 29.05.2021 року складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме суть адміністративного правопорушення не відповідає положенням діючого законодавства та викладена в незрозумілій формі.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, суддя звертає увагу, що положення ч. 1 ст. 130 КУпАП містять різні об`єктивні сторони правопорушень: керування у стані сп`яніння та відмова від проходження огляду. Вказані правопорушення не є тотожними і їх доказування також має ґрунтуватись на різних доказах.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення виконує роль акта у якому сформульовано обвинувачення виходячи з фактичних обставин, встановлених особою, яка його склала.

Виходячи з принципу безсторонності суд не наділений правом на власний розсуд змінювати суть обвинувачення і розглядає справу у межах суті правопорушення, сформульованого у протоколі.

Проте, згідно з протоколом, поліцейський зазначив, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на місця зупинки. Водночас, далі у протоколі зазначено про проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, зі складеного протоколу є незрозумілою суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а саме, чи керував він транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п. «а» п. 2.9 ПДР, чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР. В даному випадку саме поліцейський під час складання протоколу мав визначитись з обставинами правопорушення і чітко викласти їх у протоколі, але цього не зробив.

До того ж, з вищевказаного протоколу вбачається, що працівником поліції внесений додатковий запис, якого не було під час першого надходження протоколу до суду. Даними діями працівник поліції порушив вимоги п. 7 р. 2 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції» від 01 грудня 2015 р., затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 р. № 1496/27941, в якому вказано, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, адміністративні правопорушення в Україні розглядаються як кримінальне обвинувачення в розумінні ст. 6 Конвенції (справа «Михайлова проти України», «Лучанінова проти України»), а тому всі гарантії права на справедливий суд розповсюджуються на процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Тобто, викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення повинно бути в однозначно зрозумілій формі.

На переконання суду, такі суперечності, які містить суть правопорушення у протоколі, дають підстави для висновку про порушення права особи, яка притягається до відповідальності, на проінформованість про обвинувачення.

Суд у даному випадку не виконує обвинувальних функцій і не може самостійно змінити обвинувачення, крім того, обставини правопорушення встановлювались саме поліцейським, і вже не можуть бути виправлені.

Викладення суті правопорушення у такій неоднозначній формі не дає можливості суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення і дотриматись при цьому завдань у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав, слід дійти висновку про недоведеність складу і події правопорушення, і тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Є.В. Діденко