Справа № 931/67/21
Провадження № 3/931/40/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Кідиба Т.О., за участю захисника - Тратнікова Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектора поліцейської діяльності №1 (сел. Локачі) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого старшим налагоджувальником ПрАТ "Волиньхолдинг", РНОКПП - НОМЕР_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №219080 від 24.01.2021 вбачається, що ОСОБА_1 24.01.2021 року о 04 год. 10 хв. в с. Крухиничі по вул. Луцькій керував транспортним засобом марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився в присутності двох свідків), чим останній порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що не вживав алкогольні напої. Був зупинений працівниками поліції, які не вказали йому причину зупинки, запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Пройшовши тестування, алкотестер показав ступінь алкогольного сп`яніння - 0,99 %. При цьому працівники поліції запропонували йому зачекати та пройти тестування повторно, пояснивши це тим, що можливо результат тестування буде меншим або більшим. Згодом вже в присутності свідків працівниками поліції було повторно проведено тест за допомогою приладу Drager, за результатами якого ступінь алкогольного сп`яніння становив 0,97 %, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення. Однак, працівники поліції не роз`яснили йому його права, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів йому не був наданий, пояснення у нього не відбиралися.

Зазначив, що коли проводилось перше тестування мундштук до алкотестера, в який він продував, при ньому не розпаковувався. Друге тестування, при свідках, проводилось без заміни мундштука, що викликає сумніви у достовірності показів алкотестера, позаяк він міг бути використаний іншою особою, яка проходила тестування та перебувала в стані алкогольного сп`яніння, або навмисно оброблений спиртовим розчином працівниками поліції.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Тратніков Я.В. заперечив наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 та просив закрити провадження у справі.

В обґрунтування підстав для закриття провадження у справі захисник посилається на те, що працівниками поліції при оформленні протоколу відносно ОСОБА_1 було порушено вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрована в в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, а саме: в порушення п.п. 11,13 розділу ІІ Інструкції ОСОБА_1 не роз`яснено його права, не надано можливості дати пояснення, графа в протоколі, де передбачено надання пояснень особою, яка притягається до адмінвідповідальності, пуста. Також працівниками поліції було порушено п.п. 5,6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі - Інстуркція №1452/735), а саме: ОСОБА_1 не роз`яснено про порядок застосування спеціального технічного засобу Drager та перший огляд на стан сп`яніння проводився без присутності двох свідків.

Крім того, безпосередньо перед початком першого тестування на алкоголь в присутності ОСОБА_1 поліцейський мундштук до алкотестера не розкривав. З відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що поліцейський уже тримає алкотестер у руках із встановленим у нього мундштуком. Друге тестування проводилось при свідках, проте без заміни мундштука.

Стверджує, що через неправильне використання спецприладу його показники є некоректними. Також є сумніви в неупередженості свідків, в присутності яких проводився другий огляд.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.130 КУпАП (станом на день вчинення правопорушення) адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що в ОСОБА_1 після проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Drager 6810 встановлено наявність стану алкогольного сп`яніння, згідно з роздрукованих чек-результатів тесту кількісні показники становлять 0,99 проміле та 0,97 проміле.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Проведення першого тестування на алкоголь, з результатом 0,99%, суд визнає недійсним, оскільки в порушення вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, п. 6 розділу ІІ Інстуркції №1452/735 такий огляд проводився без присутності двох свідків.

Щодо повторно тестування на алкоголь, встановлено наступне.

Відповідно до п.п. 3,4 розділу ІІ Інструкції №1452/735 поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Як слідує з п. 2.1.3 Інструкції з експлуатації приладу «Drager Alcotest 6810», для кожного обстежуваного необхідно використовувати новий одноразовий мундштук.

Під час розгляду справи з наданого до протоколу відеозапису встановлено, що мундштук до приладу «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 24.01.2021 року о 04:35 при ньому та свідках не розпаковувався з індивідуальної упаковки, а вже знаходився прикріпленим до спеціального технічного засобу, що викликає обгрунтовані сумніви в достовірності показань приладу.

Вищезазначена обставина жодними письмовими та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, не спростована та об`єктивно підтверджується відеозаписом.

Вказане свідчить про порушення вимог Інструкції в частині експлуатації спеціального технічного засобу під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, при проведенні огляду, перед його початком, ОСОБА_1 не було продемонстровано показники алкотестера, які повинні були становити - 0,00.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Разом з тим, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до вказаного Рішення, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені вКонституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією, зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Варто зазначити, що «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням особи спеціального права на певний строк.

Відповідно до ч.3 ст.6 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, їх належність, допустимість та достатність для розгляду даної справи, суд критично підходить до оцінки твердження про те, що інспекторами поліції беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Не доведено також, що ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та запропоновано надати пояснення. Графа в протоколі, де передбачено надання пояснень особою, яка притягається до адмінвідповідальності, пуста.

Враховуючи суперечності між доказами, зібраними у справі, виходячи з презумпції невинуватості, відповідно до якої усі суперечності слід застосовувати на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не здобуто беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України, закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба