ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.12.2020 року о 09:59 в м. Вінниці по вул. Замостянська, 40а, керував автомобілем Nissan Primera, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності лікаря-нарколога, висновок № 3876, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, суду пояснив, що їхав разом з дружиною та дітьми з лікарні, за кермом перебувала дружина ОСОБА_2 , а він сидів на пасажирському сидінні. ОСОБА_2 зупинилась біля аптеки, для того щоб він сходив в аптеку та купив ліки. До транспортного засобу під`їхав автомобіль патрульної поліції, далі працівник поліції підійшов до пасажирського сидіння, з якого в цей час виходив ОСОБА_1 . Працівники поліції перевірили у дружини документи, проте зауважили, що за кермом перебував ОСОБА_1 . Після чого він вимагав у працівників поліції відео, проте останні його не надали та вимагали проїхати з ним до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Після тривалої розмови, він погодився поїхати з працівниками поліції до КП ВОНД «Соціотерапія», проте на території медичного закладу ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння у присутності лікаря та працівника поліції. В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що в той день був у стані алкогольного сп`яніння, проте за кермом не перебував.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду повідомила, що разом з чоловіком та дітьми повертались з лікарні. За кермом перебувала вона. Зупинились на вулиці Брацлавській поблизу аптеки, так як була необхідність купити ліки. Згодом під`їхав автомобіль патрульної поліції. Працівники поліції вийшли з транспортного засобу та підійшли до їхнього автомобіля. Один працівник підійшов до неї, а інший до дверей пасажира, де сидів її чоловік. Поки працівник поліції перевіряв документи, інший працівник поліції спілкувався з її чоловіком. Після довгої розмови працівника поліції з її чоловіком, ОСОБА_2 вийшла з автомобіля та запитала працівника поліції чого їх так довго тримають. Працівник поліції відповів, що вона може бути вільна, проте ОСОБА_1 повинен проїхати з ними. Тому ОСОБА_2 поїхала додому, а чоловік залишився з працівниками поліції. Через 30 хвилин зателефонував чоловік, та повідомив, що його відпустили на він направляється додому. Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_1 поїхав з працівниками поліції добровільно та дійсно перебував в алкогольному сп`янінні.

В судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 суду повідомив, що вони рухались від вулиці Данила Нечая, проїхавши перехрестя з вулицею Брацлавською, не доїжджаючи до ринку Маки, вони побачили, що в зустрічному напрямку рухається автомобіль, за кермом якого сидів чоловік. Так як була інформація, що водій даного транспортного засобу може кермувати в стані сп`яніння, оскільки раніше вже вказане підтверджувалось, вирішили зупинити даний транспортний засіб. Крім того, напарник повідомив, що водій даного транспортного засобу полюбляє пересідати з водійського сидіння на пасажирське та заперечувати, що він перебував за кермом автомобіля. Коли працівники поліції розвернулись та включили звуковий сигнал для зупинки транспортного засобу, транспортний засіб ОСОБА_1 зупинився. Виходячи зі службового автомобіля, було видно, що зупинений автомобіль хитається та те, що за кермом транспортного засобу вже сидить жінка, а не чоловік. Коли вони підійшли до автомобіля за кермом вже перебувала жінка, проте вони чітко бачили до вказаного, що керував автомобілем чоловік. Під час спілкування жінка вказувала, що ОСОБА_1 сів за кермо так як була ожеледиця. Було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 заперечував та вказував, що Хлопці, не треба, я спішу, давайте я не буду їхати на медичний огляд. Через деякий час, ОСОБА_1 погодився поїхати до КП ВОНД «Соціотерапія». Однак в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, про що є висновок лікаря. В подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_3 повідомив, що розбіжності між протоколом та рапортом пов`язані з технічною помилкою. Також повідомив, що нагрудні камери були включені та здійснювали запис події.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено наступне.

Згідно з протоколом ОСОБА_1 14.12.2020 року об 09 годині 59 хвилин керував транспортним засобом Nissan Primera, д.н.з. НОМЕР_1 .

З висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3876 від 14.12.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 14.12.2020 року о 10:40 год відмовився від проходження медичного огляду.

Як вбачається із долученої до матеріалів довідки ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

З копії постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши зазначені докази, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказане свідчить, що водій транспортного засобу має обов`язок, визначений ПДР України щодо проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, не проходження якого тягне відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП.

Факт не проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не заперечується ним, підтверджений його поясненнями в судовому засіданні та іншими доказами, зокрема, відеозаписом події та висновком № 3876 від 14.12.2020 року. На підставі вказаних доказів суд визнає зазначений факт доведеним.

Поряд з цим суд зазначає, що проходження вказаного огляду вимагається виключно від водії транспортних засобів, тобто осіб, що керували транспортним засобом.

Саме вказана обставина заперечується ОСОБА_1 , який стверджував, що за кермом не перебував, а переміщався у зазначеному транспортному засобі в стані сп`яніння в якості пасажира.

Оцінюючи вказану обставину, суд звертає увагу на сукупність доказів у справі. З однієї сторони пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_2 , яка є його дружиною і дійсно перебувала на місці події, з іншої сторони пояснення ОСОБА_1 спростував свідок ОСОБА_3 , який є працівником поліції, що склав протокол.

Суд вважає, що кожен із вказаних свідків має певну зацікавленість у розгляді справи, оскільки дружина ОСОБА_1 в силу сімейних відносин намагається допомогти чоловіку, а працівник поліції вважає свої дії правомірними. Разом з тим, зазначена зацікавленість свідків є рівновіддаленою та для надання переваги одній із версій суд виходить із сукупності обставин справи.

Так, суд звертає увагу та аналізує фактичні обставини повідомлені кожним із свідків та зв`язок вказаних обставин між собою. Згідно із даними повідомленими свідком ОСОБА_3 підставою для зупинки автомобіля стало те, що у поліції була інформація, що ОСОБА_1 може керувати транспортним засобом в стані сп`яніння, інформація про вказане була прив`язана до особи ОСОБА_1 та конкретного автомобіля.

З пояснень вказаного свідка судом встановлено, що у момент того, коли вони (екіпаж поліції) побачили автомобіль, вони рухались у зустрічному напрямку і в цей момент вони дійсно могли побачити водія. Згідно із показаннями свідка водій, що був особою чоловічої статі. Сукупність вказаного (дані про конкретний автомобіль та про особу його водія саме чоловічої статі, який може керувати в стані сп`яніння) стала підставою для зміни руху автомобіля поліції та переслідування автомобіля ОСОБА_1 з вимогою зупинки.

Факт того, що автомобіль поліції дійсно їхав на зустріч, а потім здійснив маневр не заперечується і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 .

Вказана обставина переконує суд у тому, що працівники поліції, маючи інформацію саме відносно водія чоловічої статі вказаного автомобіля ( ОСОБА_1 ), побачивши його за кермом, вирішили зупинити вказаний автомобіль та здійснити перевірку. Стан руху транспортних засобів на зустріч один одному дозволяв встановити вказане, побачити хто перебуває за кермом і лише переконання працівників поліції у тому, що за кермом перебуває чоловік, стало підставою для зміни ними напрямку руху. В іншому випадку, при керуванні автомобілем жінкою, відомості працівників поліції про особу ОСОБА_1 не представили б для них жодної підстави для зміни напрямку руху, оскільки автомобіль не рухався з порушенням ПДР.

Факт наявності інформації саме відносно ОСОБА_1 підтверджений змістом постанови суду від 14.12.2020 року, якою ОСОБА_1 вже притягнуто до відповідальності за ст. 130 КУпАП, а зміст відеозапису свідчить, що на місті події та в автомобілі не перебувало інших осіб чоловічої статі які б могли керувати транспортним засобом, а жінка ОСОБА_1 не заперечувала того, що вона побоювалась їхати за кермом через ожеледицю.

Сукупність вказаного переконує суд, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, був водієм та всупереч п. 2.5 не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні вказаного правопорушення.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд також враховує, що протокол відносно ОСОБА_1 складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а ОСОБА_1 вже на підставі рішення суду від 14.12.2020 року позбавлений права керувати транспортним засобом за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виключає можливість застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: