ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 611/532/20 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/774/21 Коптєв Ю.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Барвінківського районного суду Харківської області 17 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

24 липня 2020 року поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 018862 стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 24 липня 2020 року о 15 годині 10 хвилин на а/д Т-21-21 водій ОСОБА_1 , керуючи ГАЗ-2705, д/н НОМЕР_1 , не простежив за дорожньою обстановкою, не переконався в безпеці маневру, виконуючи маневр повороту ліворуч, завчасно не зайняв крайнє ліве положення, не надав переваги у русі попутному транспортному засобу ВАЗ 211540, д/н НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та виконував маневр обгону, що призвело до зіткнення, в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3б, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Крім того, 24 липня 2020 року поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 018863 стосовно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 24 липня 2020 року о 15 годині 10 хвилин на автодорозі траса Т-21-21 між с.Червоне та м.Барвінкове водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 211540, д/н НОМЕР_2 , виконуючи маневр обгону автомобіля ГАЗ-2705, д/н НОМЕР_1 , невірно обрав безпечну швидкість руху та під час виникнення небезпеки для руху не вчинив заходів до зменшення швидкості або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого сталося зіткнення, в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 2.3в, 12.1,12.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Постановою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та постановити нове рішення, яким провадження у справі за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначив, що судом першої інстанції не в повній мірі встановлено всі обставини ДТП, а саме положення транспортних засобів на проїжджій частині дороги в момент зіткнення, можливість уникнення зіткнення з боку водія ОСОБА_2 .

Вважає, що судом безпідставно не визнано ОСОБА_2 винним у порушенні вимог пункту 12.3 ПДР України.

Як вбачається з пояснень самого ОСОБА_2 відстань до ґрунтової дороги, на яку намагався повернути ОСОБА_1 , була приблизно 40-45 метрів, коли він помітив зміну траєкторії руху його автомобіля. Місце зіткнення автомобілів, як вбачається зі схеми ДТП, відбулося навпроти лівої обочини ґрунтової дороги, тобто на відстані 40-45 метрів з моменту, коли ОСОБА_2 помітив зміну траєкторії руху його автомобіля, тобто до виникнення небезпеки для руху його автомобіля. Але, як вбачається зі схеми місця ДТП, гальмувати ОСОБА_2 , почав на відстані 23,9 метрів до моменту зіткнення, а не за 40-45 метрів, як помітив зміну руху його автомобіля. Вважає, що ОСОБА_2 об`єктивно не зміг оцінити обстановку, вчасно зменшити швидкість аж до зупинки автомобіля або виконати маневр безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, тобто виконати маневр з виїзду на праву полосу дороги в попутному напрямку, так як ця полоса руху була вільна.

Також зазначає, що висновком експерта фактично не визначено хто з водіїв порушив ПДР. Експерт лише вказав на те, як повинен був діяти кожен з водіїв в цій дорожній обстановці, а тому вважає, що експертний висновок не можу бути належним доказом при визначенні винності кожного з учасників руху.

Докази порушення ним пункту 10.1 ПДР України в матеріалах справи відсутні. при цьому, на його думку, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено порушення ОСОБА_2 пункту 12.3 ПДР України.

Іншим учасником ДТП ОСОБА_2 постанова судді не оскаржувалась.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

28 квітня 2021 року ОСОБА_2 подав до Харківського апеляційного суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 72).

З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами за відсутністю належним чином повідомленої особи ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Закриваючи провадження у справі стосовно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами та вважав, що провадження стосовно нього підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП. Разом з тим, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень вимог пунктів 10.1, 10.4 ПДР України та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. При цьому, у зв`язку зі спливом тримісячного строку накладення адміністративного стягнення вважав, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

З висновком судді щодо закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає матеріалам справи.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з пунктом 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

За порушення зазначених пунктів ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Судовим розглядом встановлено, що 24 липня 2020 року о 15 годині 10 хвилин на а/д Т-21-21 водій ОСОБА_1 , керуючи ГАЗ-2705, д/н НОМЕР_1 , не простежив за дорожньою обстановкою, не переконався в безпеці маневру, виконуючи маневр повороту ліворуч, завчасно не зайняв крайнє ліве положення, не надав переваги у русі попутному транспортному засобу ВАЗ 211540, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку та виконував маневр обгону, що призвело до зіткнення, в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Внаслідок зазначених подій працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 018862 від 24 липня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за порушення ним вимог пунктів 2.3б, 10.1, 10.4 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 0188633 за порушення водієм ОСОБА_2 пунктів 2.3в, 12.1, 12.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Зазначені обставини також підтверджуються схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , висновком експерта № 15788 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 19.10.2020.

Згідно з висновком експерта № 15788 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 19.10.2020:

1-й варіант згідно з поясненнями водія автомобіля ГАЗ-2705 ОСОБА_1 .

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання про те, як в даній дорожньо-транспортній ситуації повинен був діяти водій автомобіля ВАЗ-211540 ОСОБА_2 , чи мав він технічну можливість запобігти ДТП та чи вбачаються ва його діях невідповідності вимогам ПДР України, які знаходяться з технічної точки зору, в причинному зв`язку з ДТП, - експертним шляхом на даному етапі дослідження неможливо.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ГАЗ-2705 ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами пункту 10.1 ПДР України.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання про те, чи мав водій автомобіля ГАЗ-2705 ОСОБА_5 технічну можливість запобігти зіткненню та чи маються в його діях невідповідності вимогам ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, - експертним шляхом на даному етапі дослідження неможливо.

2-й варіант згідно з поясненнями водія автомобіля ВАЗ-211540 ОСОБА_2 .

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-211540 ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 ПДР України.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання про те, чи мав водій автомобіля ГАЗ-2705 ОСОБА_1 технічну можливість запобігти зіткненню та чи маються в його діях невідповідності вимогам ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, - експертним шляхом на даному етапі дослідження неможливо.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ГАЗ-2705 ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами пунктів 9.2 «б», 9.4, 10.1 ПДР України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля ГАЗ-2705 ОСОБА_1 визначалася шляхом виконання ним вимог пункту 10.1 ПДР, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ГАЗ-2705 ОСОБА_1 не відповідали вимогам пункту 10.1 ПДР України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «ГАЗ-2705» ОСОБА_1 також не відповідали вимогам пунктам 9.2 «б», 9.4 ПДР України. Однак дані невідповідності вимогам пунктів 9.2 «б», 9.4 ПДР України не знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з ДТП, з причин, які вказані в дослідницькій частині висновку.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доказів щодо спростування наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП внаслідок порушення вимог пунктів 10.1, 10.4 ПДР України матеріали справи не містять, не надано таких доказів і апеляційному суду.

Отже, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях порушень вимог ПДР та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з цим, апеляційний суд дійшов висновку щодо неправильності резолютивної частини оскаржуваної постанови судді, оскільки вона не відповідає положенням частини 1 статті 284 КУпАП, а саме відповідно до частини 1 статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Отже, оскаржувана постанова судді зазначеним вимогам не відповідає, оскільки в її резолютивній частині, крім висновку про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, міститься висновок щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що суперечить вимогам частини 1 статті 284 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд не погоджується з висновком судді про закриття провадження відносно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та вважає, що він суперечить доказам, наявним в матеріалах справи, з огляду на наступне.

Висновок судді першої інстанції щодо непідтвердження належними та допустимими доказами факту вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, спростовується висновком експерта № 15788 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 19.10.2020, оскільки ним встановлено за одним з варіантів розвитку події до ДТП, що водій автомобіля ВАЗ-211540 ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 ПДР України.

Відповідно до вимог статей 7, 254 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника на підставі та в межах складеного протоколу, що є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення судом проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Протокол серії БД № 018863 від 24 липня 2020 року стосовно ОСОБА_2 складено саме за порушення вимог пунктів 2.3в, 12.1, 12.3 ПДР України, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП внаслідок невиконання ним вимог пункту 12.3 ПДР України.

При цьому, апеляційний суд враховує положення частини 2 статті 38 КУпАП, яка передбачає, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Оскільки датою вчинення адміністративного правопорушення є 24 липня 2020 року, а судове засідання в суді апеляційної інстанції відбулось 30 червня 2021 року, то на час винесення постанови судом апеляційної інстанції, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, визначений частиною 2 статті 38 КУпАП, сплив.

З огляду на викладене, апеляційний суд скасовує постанову судді Барвінківського районного суду Харківської області 17 грудня 2020 року та приймає нову постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 245, 247, 278, 280, 283, 294, 295, 296 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Барвінківського районного суду Харківської області 17 грудня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна