1Справа № 335/7701/21 3/335/1871/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., розглянувши адміністративний матеріал, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює заступником голови районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 123276 від 01.07.2021 року ОСОБА_1 , 21.04.2021 о 21 год. 25 хв. у м. Запоріжжя, на о.Хортиця, ЛЕП №6 (Т0806), будучи відповідальною посадовою особою районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району порушив норми, правила, стандарти при утриманні проїзної частини, а саме п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97, яке полягає у тому, що на проїзній частині наявна вибоїна (яма) глибиною 0,2 м., розміром 1м ?1,5 м. та внаслідок наїзду на неї транспортному засобу ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 завдано механічних пошкоджень, та спричинено матеріальних збитків, чим порушив п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.140 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 було відомо про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, проте в судове засідання останній не з`явився, причин неявки в судове засідання не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням причин неможливості розгляду справи не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні в ній докази у сукупності, суддя встановив наступні обставини.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, зміцнення законності.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 статті 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 3 ДСТУ 3587-97 встановлено, що в період експлуатації автомобільні дороги повинні підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. У всіх випадках виявлення будь-яких відхилень від вимог вказаного стандарту повинні негайно встановлюватися технічні засоби організації дорожнього руху та вводитися обмеження швидкості.

Згідно пунктів 3.1.1 та 3.1.2 ДСТУ 3587-97 покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі розміри пошкоджень в осінній та весняний періоди складають 1.5 кв.м. на 100000 кв. м. дорожнього покриття, а гранична глибина окремих просідань чи вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг ІIII категорій. Всі пошкодження, осідання, вибоїни, ями чи напливи в осінній та весняний періоди повинні бути ліквідовані в термін не більше п`яти діб, а для цього згідно примітки до пункту 3.1.1 ДСТУ 3587-97 дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані щодекадно перевіряти стан покриття проїзної частини автодоріг, які вони обслуговують. Відповідно до пунктів 1.1 та 1.3 ДСТУ 3587-97 поширюється на всі автомобільні дороги, а його вимоги є обов`язковими.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху і їхнє усунення, організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки руху належить до компетенції власників автомобільних доріг.

Відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах несуть власники доріг або уповноважені ними органи, у віданні яких дороги знаходяться (ст. 24 Закону України «Про дорожній рух»).

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з цим, згідно зі ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст.279,280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у провину ставиться те, що він 21.04.2021 о 21 год 25 хв. у м. Запоріжжя, на о.Хортиця, ЛЕП №6 (Т0806), будучи посадовою особою районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району, допустив порушення норм, правил, стандартів при утриманні проїзної частини, вибоїна (яма) глибиною 0,2 м., розміром 1м?1,5 м. та внаслідок наїзду на неї транспортному засобу ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 завдано механічних пошкоджень, та спричинено матеріальних збитків, чим порушив п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Тобто, ОСОБА_1 у провину ставиться порушення норм, правил, стандартів щодо належного утримання проїзної частини, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, на о.Хортиця, ЛЕП №6 (Т0806), а саме наявність на проїзній частині вибоїна (яма) глибиною 0,2 м., розміром 1м?1,5 м, що призвело до пошкодження транспортного засобу.

Разом з цим, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу, що саме до посадових обов`язків заступника голови районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району належить додержання вимог, зазначених у диспозиції ст.140КУпАП та прийняття відповідних рішень. Більш того, до матеріалів адміністративної справи взагалі не додано жодних документів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 на відповідній посаді.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Згідно вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не надано доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.4 ст.140, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко