Справа № 344/270/21
Провадження № 33/4808/155/21
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Вороняка В.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИЛА:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 28 грудня 2020 року о 16 год. 15 хв. по вул. Тополина, 4, в с. Угорники м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що судом при винесенні постанови порушено норми матеріального та процесуального права, порушено його конституційні та процесуальні права, не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду повністю суперечать та не відповідають фактичним обставинам. Зазначає, що суд не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи сфальсифікованим працівниками поліції доказам та обставинам. Стверджує, що 28 грудня 2020 року о 16 год. 15 хв. транспортним засобом ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_2 , вул. Тополина, 4, в с. Угорники м. Івано-Франківськ він не тільки не керував, а й взагалі не має до нього жодного відношення. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення в його присутності поліцейські не складали і копія йому не вручалась, за місцями реєстрації та проживання копію протоколу не направляли. Також, що суд першої інстанції не повідомляв його ні шляхом направлення повістки, ні за допомогою мобільного зв`язку про розгляд справи, чим порушив права. Пояснює, що він 28 грудня 2020 року після обіду повертався додому в м. Івано-Франківськ з с. Угорники Івано-Франківської міської ради, де був в гостях у своїх знайомих. Рухаючись в с. Угорники по вулиці, не виключено і можливо саме о 16 год. 15 хв., він зустрів свою знайому по імені ОСОБА_2 . І дійсно міг пішки проходити повз або неподалік припаркованого транспортного засобу ВАЗ 2110. При цьому, рухаючись із знайомою, він громадського порядку не порушував і направлявся в сторону автобусної зупинки. Там же він був зупинений поліцейськими, які без будь-яких правових підстав почали його звинувачувати у тому, що він в стані алкогольного сп`яніння нібито керував вищезгаданим автомобілем. На його заперечення ніхто не реагував. Через деякий час поліцейські віднайшли якихось двох людей, яким повідомили, що нібито він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку. Зауважує, що оскільки не керував автомобілем, не було необхідності проходити огляд на стан сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду 19 березня 2021 року не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду за допомогою мобільного зв`язку, про що свідчить зміст телефонограми. Брав участь в попередніх засіданнях, де йому були роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, та він надавав пояснення, аналогічні змісту апеляційної скарги, наголошував на тому, що він не керував транспортним засобом.

В судове засідання апеляційного суду з`явився захисник Вороняк В.А., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Просив розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Захисник Вороняк А.І. заявив клопотання про виклик свідків, вказаних у протоколі, а також про виклик для допиту ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Клопотання задоволено частково, відмовлено в задоволенні клопотання в частині виклику свідків, вказаних у протоколі, оскільки не було наведено переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які містять їх письмові пояснення, та вони узгоджуються з іншими доказами, в тому числі з поясненнями ОСОБА_1 , наданими під час апеляційного розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , яким було роз`яснено ст. 272 КУпАП та попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що в той час він керував транспортним засобом. В автомобілі з ним знаходились пасажири - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . З ними він знаходиться в дружніх стосунках. Він зупинився, пішов в аптеку. Був відсутній 30-35 хв. Коли повернувся, йому розказали, що на ОСОБА_1 працівники поліції склали протокол.

Свідок ОСОБА_4 зазначила, що в той час транспортним засобом керував ОСОБА_5 .

Захисник Вороняк А.І. заявив клопотання про дослідження та долучення до матеріалів письмових доказів:

- оригіналу довідки № 5 від 16 лютого 2021 року ЖБК «Смерічка» про фактичне місце проживання ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_2 ;

- оригіналу адвокатського запиту від 01 березня 2021 року керівнику поштового відділення Підпечери Івано-Франківської дирекції Українського ДППЗ «Укрпошта», де є запис виконаний від руки керівником відділення про те, що жодної кореспонденції згідно з запитом не поступало;

- ксерокопії техпаспорта на автомобіль ВАЗ-2110, номерний знак НОМЕР_3 , на прізвище ОСОБА_6 .

Клопотання задоволено.

Від захисника Вороняка А.І. також надійшло клопотання про скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В клопотанні захисник Вороняк А.І., зокрема, вказує, що конверт з диском в матеріалах справи не опечатаний та не підписаний поліцейським. Не має даних про використання поліцейськими монтованого відеозапису з відеореєстратора невстановленої патрульної машини, який, з невідомих причин, переривається. Самі по собі відеозаписи не відображають відомостей про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а лише містять процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови і щодо особи пішохода, а не водія транспортного засобу. Поліцейські діяли з порушенням закону. ОСОБА_1 наголошував, що він не керував транспортним засобом і не заперечував факт вживання алкоголю. Пояснення заготовлені на бланках, завідомо підготовлені, заповнені одним і тим же поліцейським, є ідентичними по тексту. В протоколі не зазначено, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 прослідувати в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. В направленні в медичний заклад зазначено, що ОСОБА_1 туди доставлено, однак даних про відмову від огляду чи результатів не містить. Відсутній виклад письмових пояснень ОСОБА_1 . Наголошує на необхідності доведення факту керування транспортним засобом та що для виявлення правопорушення той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений поліцейськими. Вважає, що поліцейськими було допущено порушення вимог ст. 266 КупАП, тому протокол не є належним доказом.

Захисник Вороняк А.І. підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у них, просив скасувати постанову судді, закрити провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника Вороняка А.І., перевіривши матеріали справи, дослідивши інші докази, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

ОСОБА_1 посилається на те, що він не брав участі під час розгляду справи, оскільки суд першої інстанції не повідомляв його ні шляхом направлення повістки, ні за допомогою мобільного зв`язку про розгляд справи, чим порушено його права.

За приписами ст. 268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Суд першої інстанції прийняв рішення по справі 11 лютого 2021 року у відсутність ОСОБА_1 , мотивувавши це тим, що він у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Матеріали справи містять розписки про направлення ОСОБА_1 повісток про виклик до суду 25 січня 2021 року та 11 лютого 2021 року (а.с. 8,10), однак докази їх отримання відсутні.

Як свідчить запис, виконаний від руки, керівником поштового відділення Підпечери Івано-Франківської дирекції Українського ДППЗ «Укрпошта» на адвокатському запиті, жодної кореспонденції на поштове відділення на адресу по місцю реєстрації ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , в період з 01 січня 2021 року по 11 лютого 2021 року не поступало.

Звертаю увагу, що саме ця адреса вказана у протоколі, згідно з довідкою № 5 від 16 лютого 2021 року ЖБК «Смерічка» фактичне місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 .

За таких обставин, вважаю, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи.

Також, за змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В той час, аналіз змісту протоколу про адміністративні правопорушення дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 відмовився отримати його копію. Відомості про те, що поліцейські або суддя суду першої інстанції вживали інших заходів для вручення копії протоколу ОСОБА_1 , відсутні.

Тому доходжу висновку, що суддею суду першої інстанції не забезпечено дотримання прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП України.

Наведене свідчить про порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих як Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, так і Конституцією України, зокрема права на захист.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вручено копію протоколу, з яким останній ознайомився, роз`яснені права, а тому вважаю, що у такий спосіб вжито всіх заходів для реалізації права на захист.

Керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку).

Дослідивши докази в справі про адміністративне правопорушення оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, з`ясувавши фактичні обставини справи, доходжу висновку про доведеність факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю встановленим, що 28 грудня 2020 року о 16 год. 15 хв. по вул. Тополина, 4, в с. Угорники м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 який керував транспортним засобом марки ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні апеляційного суду доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 28 грудня 2020 року серії ДПР18 101725 (а.с. 1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 28 грудня 2020 року (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 28 лютого 2020 року (а.с. 4, 5), даними з відеозаписів, які міститься на компакт-дисках в матеріалах справи, іншими доказами.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28 грудня 2020 року серії ДПР18 101725 (а.с. 1), 28 грудня 2020 року о 16 год. 15 хв. по вул. Тополина, 4, в с. Угорники м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений командиром взводу № 2 роти № 1 УПП в Івано-Франківській області Лисаником І.Б., з заповненням реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , містить їх дані.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ПНЦ «ІФОР» від 28 лютого 2020 року (а.с. 3) на таких огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 28 лютого 2020 року (а.с. 4, 5) вбачається, що 28 грудня 2020 року о 16 годині 37 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Тополина, 4, вони були запрошені поліцейськими в якості свідків при складенні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. В їх присутності вказаний водій відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», а також проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що вони засвідчили своїм підписом у протоколі.

Твердження сторони захисту про те, що пояснення цих свідків є заготовленими на бланках, завідомо підготовлені, заповнені одним і тим же поліцейським, є ідентичними по тексту, не є підставою для сумніву в об`єктивності викладених свідчень з огляду на зміст цих пояснень та тієї інформації щодо події адміністративного правопорушення, що міститься в них. Порушень при їх відібрані не встановлено.

Переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових поясненнях свідків, не встановлено.

Апеляційним судом досліджено відеозаписи, які міститься на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи (а.с. 6), та витребуванні з органу поліції, на яких відображено безсторонньо зафіксовано деякі обставини події.

З відеозаписів з реєстратора відповідної службової машини вбачається рух автомобіля марки ВАЗ 2110 - заїзд на прилеглу до будинків територію, як службовий автомобіль в цей момент виїжджає на смуги зустрічного руху, при цьому, інші автомобілі надають йому перевагу у русі, і через декілька секунд вони повертають у двір, куди повертав той автомобіль, наближаються до нього. При обзорі території, яка охоплена на відеозаписі, будь-якої людини, яка б відходила від автомобіля ВАЗ 2110 немає. Більш того на цьому автомобілі горять стоп-сигнали та починає мигати аварійна сигналізація. Відразу відкриваються обидві праві дверки автомобіля, з яких виходять дві особи, які під час апеляційного розгляду встановлені - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Далі відеозапис ведеться з нагрудної відеокамери поліцейського, який вийшов з автомобіля патрульної поліції. Відео починається з того, що ОСОБА_1 виходить з передньої дверки автомобіля ВАЗ 2110, відходить. З ним спілкується працівник поліції, просить пред`явити документи, він називає свої дані. ОСОБА_1 наголошує поліцейським, що вони його не зупиняли, він не їхав взагалі. Поліцейський в присутності свідків повідомляє ОСОБА_1 , що у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та пропонує пройти огляд для визнання стану сп`яніння на місці, а також в медичному закладі. ОСОБА_1 на таку пропозицію відповідає, що він стояв на парковці тут, він не їхав взагалі машиною. Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 права та повідомляє про складення протоколу, відбирає пояснення у свідків, оголошує зміст постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП та зміст протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з`ясовує чи буде особа зазначати пояснення, отримували копію протоколу. ОСОБА_1 відмовляється і каже, що хоче, але після того як поліцейський поставить «галочку».

Доводи сторони захисту відносно оформлення відеозаписів події правопорушення не є слушними, оскільки законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів. При цьому відеозаписи послідовні, охоплюють період від руху автомобіля до завершення оформлення документів.

Під час апеляційного розгляду не доведено порушення ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції та Порядку.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відомості, які вбачаються з відеозапису відеореєстратора службового автомобіля, який наданий в ході апеляційного розгляду, - video_2021-03-16_16-02-12, зокрема наближення патрульного автомобіля до автомобіля ВАЗ 2110, який заїжджав на територію біля будинку, за близько 10 секунд, відсутність на території, яка охоплена відеозаписом будь-якої людини, яка б відходила від автомобіля ВАЗ 2110, те, що світяться стоп-сигнали та починає мигати аварійна сигналізація, беззаперечно вказують на те, що ОСОБА_1 виконував функції водія під час руху транспортного засобу, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, показання ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом спростовані під час апеляційного розгляду, не відповідають дійсності, як і пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які перебувають з ним в дружніх стосунках.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейськими було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на їх пропозицію відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку, тобто як з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров`я, у присутності свідків, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Необґрунтовано сторона захисту посилається на те, що в протоколі не зазначено про пропозицію поліцейських ОСОБА_1 проходження огляду у медичному закладі, оскільки, як вбачається з його змісту, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а його можна пройти і на місці зупинки транспортного засобу, і у відповідному медичному закладі.

Голослівними є доводи сторони захисту про те, що в направленні в медичний заклад зазначено, що ОСОБА_1 туди доставлено, оскільки у разі якщо водій відмовляється від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. а ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров`я після заповнення поліцейським форми відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу.

Безпідставними є твердження про відсутність письмових пояснень ОСОБА_1 , оскільки, як свідчить зміст протоколу та відеозаписів, від відмовився давати пояснення.

Сторона захисту наголошує на тому, що для виявлення правопорушення той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений поліцейськими. Однак причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не підлягають встановленню в межах даної справи, оскільки предметом доказування є саме фактичні дані щодо відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови водія ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, щодо наведених обставин, то такі враховуються, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і є саме суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вважаю за необхідне обрати ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів покарання як адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до норм діючого законодавства, зокрема ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, судовий збір у такому розмірі підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, постанову судді необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення, стягненням судового збору.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло