Справа № 488/980/21
Провадження № 3/488/536/21
П О С Т А Н О В А

15.07.2021 року

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кащенка С.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за скоєння правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 07.03.2021 року о 10.01 годині ОСОБА_1 по вул.Самойловича у м.Миколаєві керував автомобілем MAN TEA 18.480 днз НОМЕР_1 з напівпричепом WELTON 2109 днз НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме - звужені зиниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість, сповільна рухливість. Водій пройшов огляд на стан визначення наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку. Висновок лікаря №253 - водій ОСОБА_2 знаходиться у стані наркотичного сп`яніння. Вказаними у протоколі діями ОСОБА_1 інкриміновано скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав себе винним у скоєнні правопорушення, суду показав, що він не вживає наркотичні засоби, не вживав їх і під час керування транспортним засобом; під час проведення огляду у наркологічному диспансері лікар його не оглядав, ніяких досліджень його стану не проводив, ніяких запитань з приводу стану здоров`я не ставив, документи складав самостійно; при проведенні швидкого тесту кінець смужки лікар занурював у зразок сечі довше ніж на 10 секунд, оцінювати результати тесту почав не чекаючи 5 хвилин; сеча у нього відбиралась в одну ємність; його ознайомили з якими-то документами співробітники поліції, однак висновку серед них не було, вручили йому лише копію протоколу.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кащенко С.О. позицію свого довірителя підтримав; вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого правопорушення. В обгрунтування своїх заперечень послався на те, що при притягненні ОСОБА_1 до відповідальності поліцейськими були порушені вимоги та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (надалі Інструкція № 1452/735); що порушенням Інструкції є відсутність в матеріалах справи направлення водія транспортного засобу на огляд до медичного закладу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; порушено порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, який визначений Інструкцією - зокрема лікарем було застосовано «Комбінований тест», та для проведення повторного дослідження у ОСОБА_2 додатково не відбирались зразки біологічного середовища; що ОСОБА_2 не було ознайомлено з результатами дослідження, викладеними у висновку Миколаївського обласного центру психічного здоров`я, де відсутній його підпис. Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не містить викладення об`єктивних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП (зазначено, що керував з ознаками, а не у стані наркотичного сп`яніння). Вважає, що на час розгляду справи сплинули передбачені ст.38 КУпАП строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , тому провадження по справі на цій підставі підлягає закриттю.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (стаття 251 КУпАП).

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містить стаття 256 КУпАП, якою, поряд з іншим, передбачені викладення суті адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих та інше. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Згідно пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі- Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що в істотне порушення вимог ст. 256 КупАП, протокол про адміністративне правопорушення у даній справі є неконкретним, оскільки не містить будь-якого певного твердження про вчинення ОСОБА_2 будь-якого з діянь, передбачених ч. 1 ст. 130 КупАП.

Так, названим протоколом зазначені лише факти керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та його огляду у лікаря нарколога з отриманням висновку №253.

Таким чином, у протоколі викладена суть правопорушення, яка не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КупАП; названим протоколом не викладений факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Враховуючи, що обставини, які викладені в протоколі, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, висновок органу поліції про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, суд вважає виходить за межі даного протоколу.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськиму присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103) та Інструкція № 1452/735).

Так, відповідно до вимог п. 12 Розділу П Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Однак, в порушення наведених вимог інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано направлення ОСОБА_2 до медичного закладу для встановлення перебування його у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктами 13, 14 Порядку № 1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 розділу 3 Інструкції № 1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).

Пунктами 7, 15, 16, 20, 22 Інструкції № 1452/735 передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичногоогляду особина стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

ОСОБА_2 стверджує, що висновок щодо результатів медичного огляду йому не вручався, йому надавалися певні документи для ознайомлення, серед яких не було висновку та повідомлялось, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КупАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

З відеозапису патрульного не можливо встановити, з якими документами ОСОБА_2 був ознайомлений, а із змісту висновку результатів медичного огляду слідує, що ОСОБА_2 про цей висновок не повідомлялось та він йому не вручався, оскільки відсутня відмітка про такі дії або застереження про відмову від отримання висновку, що суперечить положенням Порядку №1103та Інструкції № 1452/735. Зокрема, таке порушення передбаченої процедури медичного огляду позбавило ОСОБА_2 права на проведення повторного дослідження.

За вказаних обставин, суд вважає, що наведений висновок не може бути належним доказом.

ОСОБА_2 заперечує наявність у нього ознак перебування у стані наркотичного сп`яніння, як і заперечує проведення лікарем-наркологом його огляду.

Такі доводи ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду - оскільки, як слідує з представленого відеозапису, лікарем в присутності ОСОБА_2 лише заповнюються певні документи огляду, повідомляється ОСОБА_2 , що він буде проходити відповідні обстеження на стан наркотичного сп`яніння, задля чого йому надається ємність.

Ніяких обстежень та досліджень стану ОСОБА_2 , відповідно до названого відеозапису, та які відображені в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння... за № 253 від 07.03.2021 року- щодо зовнішнього вигляду особи, її поведінки, стану свідомості, мовної здатності, вимірювання пульсу та тиску, та інше, лікар не проводив, ніяких запитань з приводу стану здоров`я ОСОБА_2 не ставив.

Поміж іншого, викладені лікарем у названому акті ознаки ОСОБА_2 - такі як, "скарги відсутні, свідомість та мовна здатність не порушені, шкіра обличчя гіперемована, дихання прискорене, пульс 98, артеріальний тиск 150/ 90, зіниці розширені, реакція на світло млява, ністагм при погляді в бік латеральний, хода без хитань, поза Ромберга стійка, точні рухи (пальце-носова проба) не впевнено, запах алкоголю з рота відсутній" - не відповідають ознакам, перелік яких визначений інструкцією № 1452/735, які б давали підстави для визначення перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння, незважаючи на що, лікарем в акті зроблено висновок за результатами огляду - що є підозра на стан наркотичного сп`яніння.

Також неспростованими та підтвердженими відео з нагрудних камер поліцейського є доводи ОСОБА_2 щодо порушення процедури проведення лікарем «Комбінованого тесту» на виявлення наркотичних препаратів «Wondfo 6» - інструкції щодо його використання та оцінки результатів.

Так, відповідно до представленого відеозапису, обсорбуючий кінець смужки лікар занурював у відібраний зразок сечі довше ніж на 10 секунд, оцінювати результати тесту почав одразу, не витримавши 5 хвилин.

Крім того, відповідно до вимог п. 10 Розділу 3 Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємкості. Вміст однієї ємкості зберігається протягом 90 днів.

Так, з лабораторного дослідження № 253 від 07.03.2021 року вбачається, що для його проведення також використовувались зразки біологічного середовища (сеча) відібрана 07.03.2021 року о 10.55, 1 фл. - 40.0+ 1 фл.-20,0 мл.

Натомість, з відеозапису нагрудної камери поліцейського чітко вбачається, що біологічне середовище відбиралося в одну ємкість о 11.08 години та відразу в цей же час лікарем проведено тестування, що виключає можливість здійснити повторне дослідження.

Відсутнє також на відеозапису і повідомлення лікаря про проведення токсикологічного дослідження та повідомлення, коли саме будуть результати. Вказане свідчить про порушення порядку огляду встановленого ст. 266 КУпАП.

Також в матеріалах справи відсутні докази стосовно відсторонення ОСОБА_2 від керування автомобілем або вилучення транспортного засобу, як то встановлено положеннями ст. 266 КУпАП .

Із пояснень в судовому засіданні ОСОБА_2 слідує, що він самостійно після медичного огляду поїхав додому на транспортному засобі, будь яких зауважень з боку поліцейських з цього приводу не було.

Встановлені судом обставини щодо порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення від 19.03.2021 року відносно ОСОБА_2 свідчать про порушення працівниками поліції вимог статей 254, 256, 259 КУпАП, визначеного законодавством порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбаченого Порядком № 1103 та Інструкцією № 1452/735.

Складений за таких обставин протокол про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам закону і не може бути підставою для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9, 247 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 38 КупАП (в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Закінчення строків, передбачених статтею 38 Кодексу, у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП є обставиною, яка зобов`язує суд закрити провадження у разі його відкриття.

Незважаючи на те, що на час розгляду справи з дня вчинення правопорушення ОСОБА_2 минув передбачений Законом термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, суд вважає за необхідне, враховуючи системність порушень в їх сукупності допущених при огляді ОСОБА_2 , а також положення статті 62 Конституції України, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України, внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення..

Керуючись ст.9, 38, 130, п. 1 ст. 247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна