КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №370/655/21 Головуючий у І інстанції - Косенко А.В.
апеляційне провадження №33/824/3083/2021 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуля В.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шуптаря Олександра Івановича на постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

12 лютого 2021 року близько 23 год. 15 хв. ОСОБА_1 будучи адміністратором кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в с. Липівка по вул. Шевченка, 2, не припинив роботу закладу та здійснював приймання відвідувачів, чим порушив п.1.п.3 постанови КМ України №1236 від 09.12.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 443 КУпАП.

Постановою судді Макарівського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок);

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави (Отримувач: ГУК у Київ.обл/Макарівська сел/22030101 ; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; Р/Р: UA0010826; Код платежу: 22030101) у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та прийняти нову, якою справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань він не зареєстрований як суб`єкт господарювання.

Поліцейським в протоколі не було розкрито суті адміністративного правопорушення, не зібрано жодних належних та допустимих доказів, зокрема: пояснень свідків, які відвідували кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », пояснень суб`єкта господарювання який займається підприємницькою діяльністю в даному закладі.

Також, до протоколу (матеріалів справи) не долучено жодних доказів, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, не надано належної правової оцінки тому, що викладено в протоколі в якості правопорушення, не встановлено статус особи, яка притягається до відповідальності, не встановлені її повноваження щодо виконання відповідних заборон, не встановлено належним чином особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (не зазначено паспортні дані у протоколі).

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений без дотримання вимог чинного законодавства.

Зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Таким чином, працівником поліції зазначено в протоколі неналежну інформацію, а судом першої інстанції не було досліджено фактичних обставин справи, а також не взято до уваги те, що він тимчасово ніде не працевлаштований, і ніякого відношення до роботи кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не має, тим паче до приймання відвідувачів.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 лютого 2021 року близько 23 год. 15 хв. ОСОБА_1 будучи адміністратором кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , не припинив роботу закладу та здійснював приймання відвідувачів, чим порушив п.1.п.3 постанови КМ України №1236 від 09.12.2020 та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 443 КУпАП.

Визнаючи винною та притягаючи до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що вина останнього підтверджується зібраними доказами та матеріалами справи.

Проте, апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно "Кодекс України про адміністративні правопорушення ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 44- 3 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Кабінетом Міністрів України 09.12.2020 затверджено Постанову «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» за №1236.

Проте вказаною постановою встановлено вимоги не до будь-яких осіб, а лише суб`єктів господарювання, якими згідно Господарського кодексу України є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Системний аналіз зазначених норм законодавства України дає підстави зробити висновок, що у вказаному випадку суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП (в редакції на час складення протоколу про адміністративне правопорушення) є: суб`єкт господарювання або його посадова особа, наділена відповідними організаційно-розпорядчими повноваженнями.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань не зареєстрований як суб`єкт господарювання. Встановлено з пояснень ОСОБА_1 , що він перебував у кафе як відвідувач та не наділений жодними адміністративно-розпорядчими функціями й повноваженнями в межах ТОВ «СВІТОФОР», а тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Жодних доказів причетності ОСОБА_1 до роботи у ТОВ «СВІТОФОР», матеріали справи не містять.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247 КУпАП, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд дійшов висновку, про відсутність поставленого у вину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи, що судом першої інстанції не було виконано вимог ст. 277-2 КУпАП, а копію постанови не направлено та не вручено ОСОБА_1 вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Шуптаря Олександра Івановича задовольнити.

Постанову Макарівського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гуль