Провадження № 33/824/1019/2021 Категорія ст. 44-3 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить у розмірі 17000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 28.10.2020 року по просп. Науки, керував т/з «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом № 220, без засобів індивідуального захисту - без маски, чим порушив правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що постанова КМУ від 29.03.2020 року № 241 ні на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні на час судового розгляду не містила жодних заборон чи правил, за які могла настати відповідальність за ст. 44-3 КУпАП, постанова судді не місить вказівки на порушення конкретного нормативно-правового акту. Також захисник вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано хто саме перебував без маски водій чи особи, яких він перевозить, що позбавляє встановити конкретну суть правопорушення, а також протокол містить виправлення і дата складання протоколу є не зрозумілою.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно перебував в автобусі без маски, оскільки щойно закінчив ремонт передньої частини двері салону і помив руки, але під час керування автобусом перебував у масці.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил щодо карантину людей, а саме перебування в громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, стверджується сукупністю доказів по справі, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в м. Києві ДПП, фотозображення.

Сукупності доказів по справі суддя надав належну оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП в редакції від 17.03.2020.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновку судді про винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил щодо карантину людей, оскільки фактично особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, як на місці події, про що свідчить особистий напис у протоколі про адміністративне правопорушення, так і при апеляційному розгляді визнаний той факт, що він перебував без засобу індивідуального захисту у транспортному засобі.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення зазначення правової норми, яка передбачає заборони чи обмеження на час карантину, не є істотним порушенням, оскільки викладена в ньому суть адміністративного правопорушення містить посилання на заборону, визначену п.п. 1 п.10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», що діяла в редакції станом на 28.10.2020, про перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть свідчити про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП в редакції від 17.03.2020.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Станом на час вчинення адміністративного правопорушення за перебування у громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту санкцією ст.44-3 КУпАП в редакції від 17.03.2020 була передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 2 ст. 44-3 КУпАП в редакції від 06.11.2020 року передбачає відповідальність за перебування у громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту відповідальність у вигляді штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, на час розгляду справи діяв закон, який пом`якшив відповідальність за перебування у громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, і суддя при накладенні адміністративного стягнення мав би його застосувати.

Проте, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя не звернув уваги на зазначені обставини та застосував правову норму, яка не підлягала застосуванню.

За таких обставин постанова підлягає зміні в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення шляхом його пом`якшення до штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Пом`якшити накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення до штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль