Справа № 387/1148/20
Номер провадження по справі 3/387/15/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року смт Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, ідентифікаційним номер НОМЕР_1 , -

за ст.ст. 122- 4, 124 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 30.11.2020 о 19 годині 00 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_2 у місті Помічній по вулиці Перемоги та порушуючи вимоги п. 11.3, 11.4, 12.1 ПДР України, на слизькій ділянці дороги не впоравшись з керуванням, не обравши безпечну швидкість руху та не врахував дорожньої обстановки скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen passat 1.8 д.н.з НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 30.11.2020 о 19 годині 40 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_2 у місті Помічній по вулиці Перемоги та вчинивши дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишив місце події, чим порушив вимоги п.2.10"а" ПДР України.

ОСОБА_1 надав пояснення, що 30.11.2020 приблизно о 19 годині 30 хвилин рухався у місті Помічна по вулиці Перемоги та із-за не сприятливих погодніх умов його автомобіль занесло автомобіль та не впоравшись із керуванням зачепив переднім крилом зустрічний автомобіль у заднє крило. Щодо зникнення з місця пригоди то в цій частині своєї вини не визнає, оскільки не помітив, що відбулось зіткнення із зустрічним автомобілем.

Потерпілий ОСОБА_2 надав пояснення, що по вул.Альохіна направлявся додому. Не доїхавши до повороту на круговий рух на зустріч виїхав автомобіль із дальнім світлом фар і нісся на зустріч. Потерпілий відреагувавши почав тікати праворуч, але не встиг і зустрічний автомобіль ударив його у заднє крило в дверку з лівої сторони. Та водій, який сидів за кермом, почав тікати та майже не вдаривши авто, яке рухалося позаду. Аналогічні пояснення надала дружина потерпілого ОСОБА_3 .

Суд заслухавши пояснення, дослідивши докази у справі доходить до таких висновків.

Санкцією статті 124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Санкцією статті122-4 КпАП України передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 зазначено звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторін на надання ними доказів на підтвердження та спростування скоєння інкримінованого правопорушення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні правопорушення має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція Європейського суду з прав людини щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , що він не бачив, що відбулося зіткнення із зустрічним автомобілем, оскільки вони суперечать в сукупності дослідженим доказам та поясненням самого ОСОБА_1 , а також показам потерпілого ОСОБА_2 , його дружини ОСОБА_3 . Із зазначених в сукупності доказів видно, що ДТП сталося у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не впорався з керуванням та не врахувавши дорожньої обстановки здійснив зіткнення із зустрічним автомобілем, а тому не помітити факту зіткнення не міг. При цьому суд вважає, що пояснення потерпілого ОСОБА_2 стосовно дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності є логічними та послідовними та вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами, зокрема, поясненнями з поясненнями ОСОБА_1 щодо факту вчинення ДТП.

Отже вина ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності в інкримінованому йому правопорушенні підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ОБ № 054776 від 10.12.2020 та серії ОБ № 054775 від 10.12.2020 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 30.11.2020 .

Відповідно до статті 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення, доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КпАП України є доведеними, а в діях ОСОБА_1 вбачається склад вказаних адміністративних правопорушень, оскільки останній порушив п.п. 11,3; 11.4; 12.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило ДТП, та залишив місце ДТП, чим порушив також п.2.10 «а» ПДР.

Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а також у залишенні водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ст. 124, ст. 122-4 КпАП України.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення серії ОБ№054775 та серії ОБ №054776 від 10.12.2020 стосовно ОСОБА_1 , правопорушення мали місце 30.11.2020, тобто з моменту їх вчинення минуло більш ніж три місяці, тому суд прийшов до висновку про закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що причинами неодноразового відкладення розгляду справи, між іншим, були неодноразові неявки в судові засідання викликаних свідків та потерпілого.

Статтею 280 КпАП України встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КпАП України вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: - вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; - сплив встановленого законом строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, з-поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 122-4, 124, 252, 268, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КпАП України.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.ст.122-4,124 КпАП України закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер