ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6144/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 07 липня 2021 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 23 червня 2021 року № 54816405/2 ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183 КУпАП, а саме несплатив алміенти за виконавчим документом: виконавчий лист Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2009 року № 2-1537/2009 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 07 вересня 2009 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та станом на 01 червня 2021 року складає 167 178,32 грн.

Суддя, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 23 червня 2021 року № 54816405/2, складений стосовно ОСОБА_1 ; копії виконавчих листів; заява ОСОБА_2 ; постанова про відкриття виконавчого провадження; розрахунки заборгованості зі сплати аліментів; постанова про арешт коштів боржника, про арешт майна; виклики до виконавчої служби.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає необґрунтованими пояснення ОСОБА_1 про те, що йому було невідомо про вказану заборгованість, оскільки як вбачається з матеріалів справи виконавчий лист було видано ще 2009 року, з того часу ОСОБА_1 погасив лише незначну частину заборгованості. Ті дані, на які вказав ОСОБА_1 , що він бачиться з дитиною та допомагав їй, не спростовує вчинення цього правопорушення, з урахуванням також значної суми заборгованості.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді суспільно корисних робіт, у розмірі передбаченому цією санкцією, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 183-1, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М. С. Бондаренко