Справа № 199/5197/21
Провадження (3/199/2754/21)
ПОСТАНОВА

іменем України

23.07.2021 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Савченко Є.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ (Кам`янське), Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за участю: ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 , 04.07.2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, в тому, що він, «04.07.2021 року о 03:06 год., в м.Дніпро, по вул.Передовій, буд.375, ОСОБА_1 керував ТЗ Chrysler 200c № НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці, та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Від керування відсторонено шляхом передачі ТЗ тверезому водію»

Згідно протоколу вважається, що в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні докази, письмове клопотання останнього, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Суду показав, що він в зазначений в протоколі день та час дійсно керував ТЗ, однак в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, зазначає що працівники патрульної поліції зупинили його безпідставно та порушили процедуру проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння, а саме: відповідно до долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення рапорту працівника патрульної поліції та пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у нього взагалі відсутні ознаки сп`яніння, які не були оголошені під час проведення процедури проходження огляду (що підтверджується долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписом); згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення, йому інкримінується відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у в встановленому законом порядку, в той час як чіткої пропозиції йому проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», працівником патрульної поліції оголошено не було, що підтверджується поясненнями свідків, долученим рапортом та відеозаписом; також, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в якому міститься зазначене направлення, згідно якого він повинен був не пізніше двох з моменту встановлення підстав для його здійснення пройти зазначений огляд, однак наявне в матеріалах справи про адміністративне правопорушення Направлення йому надано не було (що також підтверджується долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписом), також, згідно зазначеного Направлення, час його складання працівником патрульної поліції зазначається 03:52 год., а час складання протоколу про адміністративне правопорушення 04:05 год., хоча, згідно долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапису, зазначений протокол було складено о 04:35 год., а зазначене Направлення взагалі незрозуміло в якій годині було складено, що фактично унеможливлює проходження ним самостійно огляду з метою виявлення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки на проходження зазначеного огляду мені залишалось приблизно 20 хв., що фактично унеможливлює проходження зазначеного огляду, під час зазначеної процедури йому пропонувалось лише пройти огляд у «медичному закладі», на що я відмовився та зазначив що пройду зазначений огляд самостійно, що підтверджується долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписом, та на підставі цього, з урахуванням ст.247 КУпАП просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю в його діях його складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення яких відібрані з грубим порушенням КУпАП, а саме: самі пояснення не містять відомостей про попередження свідків про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень. Крім того, у зазначених поясненнях свідків відсутні зазначення ознак сп`яніння виявлених у ОСОБА_1 , а самі свідки, згідно долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапису знятого на нагрудні камери відеоспостереження працівників патрульної поліції, не підтвердили наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки зазначеним свідкам не були оголошене ознаки сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , також свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були безпосередніми свідками керування ТЗ саме ОСОБА_1 , а працівниками поліції зазначений факт свідкам не оголошувався, а в самих письмових поясненнях свідків маються протиріччя відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, долученому до нього рапорту та відеозапису знятого на нагрудні камери відеоспостереження працівників патрульної поліції, оскільки в письмових поясненнях зазначається про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі, та за допомогою приладу «Драгер», тоді як протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, як і рапорт долучений до нього, не містять зазначеної конкретизації, а згідно долученого відеозапису знятого на нагрудні камери відеоспостереження працівників поліції, ОСОБА_1 було запропоновано проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння у медичного закладі.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння регламентований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція)

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, згідно пункту 7 Інструкції, огляд в закладі охорони здоров`я проводиться лише в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським. Суд вважає, що вказана норма дозволяє оптимізувати час на проведення огляду водіїв та убезпечує добросовісних водіїв від зловживань з боку працівників правоохоронного органу.

Відповідно до п. п. 3,4 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ознаками алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 є: порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці, порушення мови. Так, відповідно до долученого до матеріалів адміністративно справи рапорту працівника патрульної поліції, у ОСОБА_1 не виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Підсумовуючи зазначене, приймаючи до уваги положення Інструкції та ст.266 КУпАП, працівниками патрульної поліції було допущено порушення процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 , оскільки ні долучений рапорт працівника патрульної поліції, ні письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не підтверджують наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що підтверджується долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписом знятого на нагрудні камери відеоспостереження працівників патрульної поліції.

Отже, сам по собі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за недоведеністю таких ознак не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, проведення такого огляду можливе лише за наявності ознак сп`яніння (п. п. 1,12 Розділ 11).

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП задовольнивши клопотання ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Є.М.Савченко