Провадження № 33/4820/470/21
Справа № 682/13/21 Головуючий в 1-й інстанції Маршал І. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., за участю секретаря судового засідання Габая А.В., захисника адвоката Бойка В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Бойка В.Ф. на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , непрацюючу

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

За постановою судді, 03.01.2021 року о 22 годині 56 хв., гр. ОСОБА_1 в м. Славута Хмельницької області по вул. Б. Хмельницького керувала автомобілем "Ford Galaxy", державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стан сп`яніння зафіксовано в Славутській ЦРЛ. результат алкотесту 2,3% проміле.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Бойко В.Ф. просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову суду незаконною і необґрунтованою, постановлену з грубими порушеннями конституційних принципів прав людини, норм матеріального та процесуального права України.

Зазначає, що судом не враховано, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а відразу, після зупинки вимагали від неї проїхати в заклад охорони здоров`я, що є порушенням процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Також, звертає увагу суду на те, що у висновку (без номеру) щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 03.01.2021 р. не містить відомостей про те, до якого виду сп`яніння відноситься стан в якому перебуває ОСОБА_1 . З результатом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не ознайомлювали.

Крім того, вказує що на момент вчинення інкримінованих ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, ст. 130 КУпАП зазнала змін і її дія не поширювалась на водіїв за керування транспортними засобами в стані сп`яніння або ж їх відмови від проходження огляду. Інкриміноване йому правопорушення з 01 липня 2020 року віднесене до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за таке діяння, втратила чинність.

Стверджує, що судом допущено порушення положень закону щодо дії матеріального закону в часі, оскільки на час постановления судом рішення (31.05.2021 р.) минув тримісячний строк накладення стягнення, а зміни до ст.38 КУпАП набрали чинності 17 березня 2021 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката Бойка В.Ф., який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 487829, відповідно до якого 03.01.2021 року о 22 год. 56 хв., гр. ОСОБА_1 в м. Славута Хмельницької області по вул. Б. Хмельницького керувала автомобілем "Ford Galaxy", державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стан сп`яніння зафіксовано в Славутській ЦРЛ. результат алкотесту 2,3% проміле.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується:

-даними висновку КП «Славутська ЦРЛ ім.Ф.М. Михайлова» від 03.01.2021 року;

-даними відеозапису, на якому зафіксована подія правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 , допитана в суді першої інстанції, показала, що 03.01.2021 року вона будучи згідно наказу черговим лікарем чергувала в приймальному відділенні Славутської ЦРЛ, близько 23 год. 00 хв. поліцейськими до приймального відділення була доставлена гр. ОСОБА_1 для огляду її на стан алкогольного сп`яніння. Під час огляду ОСОБА_1 було встановлено, що остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння, прилад "Алкотест", за допомогою якого проводився огляд, показав результат сп`яніння 2,3% проміле. Окрім того, свідок вказала, що з порожнини рота ОСОБА_1 відчувався запах спиртного, її мова була порушена.

Допитаний в суді першої інстанції, свідок ОСОБА_4 показав, що 03.01.2021 року в нічний час в місті Славута по вул. Б. Хмельницького під час патрулювання ним вулиць міста був зупинений автомобіль FORD GALAXY, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 . Після зупинки вказаного автомобіля було явно помітно, що гр. ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а саме, мала нечітку мову, від неї було чути запах спиртного, поліцейськими ОСОБА_1 було запропоновано в присутності двох свідків пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на що вона відмовилась, але погодилась пройти такий тест в лікарняному закладі. Свідок ОСОБА_5 вказав, що на ім`я ОСОБА_1 було виписано відповідне направлення та доставлено її до Славутської ЦРЛ для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Під час освідування гр. ОСОБА_1 в Славутській ЦРЛ було встановлено, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння з результатом «Алкотесту» 2,3% проміле після чого щодо неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта про порушення проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння і визнання висновку недопустимим доказом суд апеляційної інстанції відхиляє.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, - визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суд відноситься критично, до доводів апеляційної скарги, щодо відсутності у висновку відомостей, до якого видку сп`яніння відноситься стан в якому перебуває ОСОБА_1 , а тому цей доказ є недопустимим доказом, оскільки як вбачається з акту огляду, який є першочерговим документом, на підставі якого складається висновок, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, з результатом «Алкотесту» 2,3% проміле і цей результат зафіксований у висновку.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції, ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачала настання адміністративної відповідальності у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, з огляду на наступне.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Всі інші твердження апелянта з приводу процесуальних порушень під час складання стосовно нього адміністративного протоколу є безпідставними, не спростовують його винуватості та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

При прийнятті постанови суд дав належну оцінку доказам ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, підстави для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю події і складу в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні, та такі доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисник про сплив строку притягнення до адміністративної відповідальності є слушними.

Закон № 1231-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», що набрав чинності 17.03.2021 року, котрим строк, протягом якого правопорушника можна притягнути до відповідальності, збільшено з 3 місяців до 1 року не може бути застосовано до даних правовідносин оскільки він погіршує становище особи.

Ч. 2 ст. 8 КУпАП вказує на те, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Вказаний принцип закріплено у ст. 7 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Гурепка проти України» від 08.07.210 року, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції чим проведено чітку паралель до положень ст. 49 КК України.

Продовжуючи строк накладення адміністративного стягнення до одного року з дня його вчинення, Закон № 1231-ІХ погрішив правове становище ОСОБА_1 , оскільки на момент вчинення правопорушення діяв закон, який передбачав строк накладення адміністративного стягнення до 3-х місяців.

Відтак, відповідно до приписів п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі має бути закрито в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Бойка В.Ф. задовольнити частково.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2021 року стосовно ОСОБА_1 , якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний