Справа № 159/937/21
Провадження № 3/159/792/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. Логвинюк Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, утриманців не має, раніше не піддавався адмінстягненню,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адмінправопорушення серії ДПР 18 № 484879 від 06.02.21 р., ОСОБА_1 о 15 год. 35 хв. 05.02.21 р. у м. Ковелі Волинської області, по вул. Брестській керував транспортним засобом - автомобілем марки «Опель Вектра», н. з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку як водій відмовився (у присутності двох свідків), чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адмінвідповідальності, свою винуватість у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнала. ОСОБА_1 в суді пояснив, що, дійсно, у час та місці, зазначених у протоколі про адмінправопорушення, він їхав із своїм товаришем - свідком ОСОБА_2 - до іншого товариша та на прохання того віз кальян. Він був зупинений поліцією не за порушення ПДР України, а для участі в якості понятого при оформленні документів щодо якогось порушення ПДР України водієм вантажного авта з деревиною, що вже був зупинений поліцією та стояв на узбіччі. Однак так як він у той день допомагав бабусі вивозити гній, був одягнений у брудний одяг, поспішав, то відмовився бути свідком. У подальшому поліцейський побачив у салоні його авта кальян, та відразу почав запитувати, чи не вживав він наркотики. Він наркотики не вживає та таке заперечив. Тоді поліцейський запропонував йому поїхати на медогляд. При цьому поліцейський жодним чином не перевіряв реакції його зіниць на світло тощо. Однак з вище наведених причин він поспішав та відмовився від медогляду. Свідком його відмови було запрошено водія попередньо зупиненого поліцією вантажного авта з деревиною. Свідок був один.

Свідок ОСОБА_2 в суді пояснив, що 06.02.21 р.він як пасажир автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , був свідком того, що поліція зупинила автомобіль для того, щоб знайти понятих для справи по іншому автомобілю з деревиною. Але коли поліцейський у автомобілі побачив кальян, то висловив підозри, що водій в стані наркотичного сп`яніння. Свідком відмови водія став водій тієї фури, що була зупинена попередньо.

Свідок ОСОБА_3 в суді 10.03.21 р. пояснив, що коли він 06.02.21 р.був зупинений поліцією тоді, коли віз деревину на замовлення свого пасажира, тривалий час очікував вирішення цього питання. Він бачив, що згодом чомусь було зупинено автомобіль під керуванням присутнього у залі судового засідання ОСОБА_1 .. Поліція запросила його бути свідком відмови цього водія від проходження медогляду. Він був свідком та чув таку відмову. Іншого свідка на той час не було, однак, поліція в цей час вживала заходів до зупинення інших автомобілів. Але чи було поліцією потім знайдено іншого свідка, він не бачив, так як вже поїхав. Згодом його пасажира таки було притягнуто до якоїсь відповідальності за деревину, яку він віз, а щодо нього - ніяких протоколів чи постанов поліцією не складалось.

Аналізуючи пояснення особи, свідків у сукупності з матеріалами справи, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на таке.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У протоколі про адмінправопорушення ОСОБА_1 не зазначив про визнання своєї винуватості, тому його винуватість має бути доведена поліцією у встановленому законом порядку.

До протоколу про адмінправопорушення додано відеофіксування із нагрудної камери 1 112, пояснення (2 шт.), рапорт, однак, останнього - фактично у справі немає.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вище вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція про порядок виявлення …), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення…, є:, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, як то - тремтіння пальців рук (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення…, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення складений саме за відмову водія від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.

Однак у справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 був зупинений поліцією у зв`язку з порушенням ПДР України.

Як слідує із тексту письмового пояснення ОСОБА_3 від 06.02.21 р., наданого поліції у м. Ковелі Волинської області, 06.02.21 р. по вул. Брестській водій т/з марки «Опель», н. з. НОМЕР_1 , проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у Ковельському МТМО категорично відмовився. Тремтіння рук, розширені зіниці очей у водія були.

Як слідує із тексту письмового пояснення ОСОБА_4 від 06.02.21 р., наданого поліції у м. Ковелі Волинської області, о 15 год. 38 хв. 06.02.21 р. він був запрошений поліцією як свідок для складання протоколу про адмінправопорушення за ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , та останній у його присутності проходити огляд на стан сп`яніння відмовився.

З відтвореного у судовому засіданні аудіовідеозапису із носія цифрової інформації, наданого суду поліцією, слідує, що, дійсно, на момент початку спілкування поліції із ОСОБА_1 будь - яких даних про його зупинення у зв`язку з порушенням ПДР України немає; біля автомобіля останнього вже стоїть свідок ОСОБА_3 .. На деякій відстані від них на узбіччі стоїть вантажне авто з деревиною. У присутності свідка ОСОБА_3 та іншого поліцейського ОСОБА_1 відмовився від проходження медогляду на стан наркотичного сп`яніння, погодившись пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та пояснивши про безпідставність підозр поліцейського щодо наявності у нього стану чи ознак стану наркотичного сп`яніння та повідомивши про наявність у нього захворювання очей - нігстагму - з дитинства. Іншого свідка на відеозапису немає.

Погоджуючись з доводами поліції про обов`язковість вимог п. 2.5 ПДР України для ОСОБА_1 як водія, разом з тим враховую, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення…, у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розд. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12).

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція з оформлення …), затвердженої наказом МВС України 07.11.15 р. N 1 395, що зареєстровано у МЮ України 10.11.15 р. за N 1 408/27 853, передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак як встановлено у судовому засіданні, відмова водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я була оформлена поліцейським у присутності лише одного свідка - ОСОБА_3 ..

Принагідно слід зазначити, що відповідно п. 7 розділу ІХ Інструкції з оформлення..., не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Стосовно залучення свідком ОСОБА_3 як водія вантажного автомобіля, що попередньо був зупинений поліцією з деревиною, крім того, вважаю, що він не може бути у даній ситуації визнаний особою, щодо неупередженості якої сумнівів немає. Так він сам на час виконання функцій свідка у справі щодо ОСОБА_1 був зупинений поліцією, тривалий час - з ранку (за його поясненням) очікував вирішення питання щодо його зупинення, тобто, був у певній мірі залежним від рішення поліції на той час та, разом з тим, на пропозицію поліції стати процесуальним учасником, став таким і до вирішення по суті свого питання, прийняв участь у оформленні документів щодо ОСОБА_1 .. Ця обставина стверджується не лише поясненнями цього свідка в суді, а й даними аудіовідеозапису, з яких слідує, що біля вантажного авта певний проміжок часу перебував і цей свідок, кілька поліцейських, озброєних автоматами.

Аналізуючи матеріали справи, враховую, що 17.07.97 р. ВР України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція). Отже Конвенція є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.11 р.), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.95 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.95 р. зазначив, що дорожньо - транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається ЄСПЛ кримінально - правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.98 р.).

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином оскільки поліцейським не дотримано вимог чинного законодавства по належному оформленню та фіксуванню відмови водія від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, підстав для висновку про обгрунтованість обвинувачення та доведеність винуватості особи за принципом "поза розумним сумнівом", та, відповідно, для притягнення особи до відповідальності, немає.

Тому провадження у справі слід закрити за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 33, 34, 35, 40 - 1, 268, 284, 280, 283, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Волинського апеляційного суду.

Суддя Ковельського міськрайонного судуІ.М.Логвинюк

Суддя Ковельського міськрайонного судуІ. М. Логвинюк