Номер провадження: 33/813/930/21
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

представника Одеської митниці ДМС України Кептене Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Скіндера Владислава Броніславовича на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 01 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 ,до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Естар.уа» (ЕДРПОУ 42151761, 02167, м.Київ, Деснянський район, вул. Милославська, буд. 6, оф. 301), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме 110 000 (сто десять тисяч) гривень, з конфіскацією цих товарів, вилучених згідно протоколу про ПМП №1121/50000/20.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 19.10.2020 року Одеською митницею Державної митної служби (далі ДМС) було прийнято до оформлення МД «ІМ40ЕА» №UA500080/2020/018498, яка була подана директором ТОВ «Іберіс Групп» ОСОБА_2 , на товар: «Стаціонарна електрогенераторна установка з поршневим двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем), потужністю 48кВт (60 kVA), 230/400V, 3-х фазний, модель KATANA KD 60 БАЗ ККК-1 шт.». Торгівельна марка «KATANA». Країна виробництва TR. Виробник «KATANA GUC URUNLER SAN. TIC. LTD. STI», вартістю 3 484,00 Дол. США (згідно курсу НБУ 107 223,31 грн.). Відповідно до вказаної МД одержувачем товару виступає ТОВ «ЕСТАР.УА» (), відправником товару є: «KATANA GUC URUNLER SAN. TIC. LTD. STI».

Разом із зазначеною МД подані наступні документи: договір поставки №0308 від 03.08.2020 року, інвойс від 19.10.2020 року №IHR149, CMR №091037 від 17.10.2020 року та інші документи.

В результаті проведення повного митного огляду з відкриттям до 100% вантажних місць встановлено, що у доглянутих місцях вантаж знаходиться товар «Генераторна установка, модель KD60EA3KKK, серійний №20.00.1144. «Maximum kva-60. kg-100», DIZEL, торгівельна марка «KATANA». Під час перевірки документів, які були подані декларантом ТОВ «Іберіс Групп» до митного оформлення за МД «ІМ40ЕА» №UA500080/2020/018498 встановлено, що відомості в інвойсі від 19.10.2020 року №IHR149 суперечать відомостям, які зазначені у графі 31 МД та інформації викладеної у акті про проведення митного огляду від 23.10.2020 року №UA500080/2020/018498.

Відповідно до інвойсу від 19.10.2020 року №IHR149, перемішувався товар «дизельний генератор модель KD225EA3KKK», вартістю не 3 484,00 доларів США, а 3 740,00 доларів США.

Тобто, ТОВ «ЕСТАР.УА» для митного оформлення, в числі інших документів, надав інвойс від 19.10.2020 року №IHR149, що містить неправдиві відомості щодо вартості та найменування вантажу.

Директором ТОВ «ЕСТАР.УА» є гр. ОСОБА_1 , який як керівник підприємства організує, визначає, формулює, планує, здійснює та координує діяльність підприємства.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання в якості підстави для переміщення товарів до митного орану документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості та найменування товарів, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

На підставі вищевказаних обставин, посадовою особою митного органу було складено протокол про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 16.06.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Скіндер В.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с. 62-80).

Крім того, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Скіндер В.Б. просить поновити строк на оскарження вищевказаної постанови (а.с.72-73).

Вивчивши клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Скіндера В.Б. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_3 адвокат Скіндер В.Б. був присутнім у судовому засіданні 01.06.2021 року під час проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного тексту постанови.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 адвокат Скіндер В.Б. вказує, що з повним текстом постанови ОСОБА_1 та адвокат Скіндер В.Б. ознайомились з ЄДРСР 11.06.2021 року. Також зазначає, що до ознайомлення з повним текстом оскаржуваної постанови складання апеляційної скарги було неможливим через обізнаність із мотивами її прийняття.

Оскільки, підтверджень надсилання копії постанови судом першої інстанції та отримання її останнім, у матеріалах справи не міститься, свідчить про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений апелянтом з поважних причин, тому підлягає поновленню.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статтею 6 Європейської Конвенції «Про права людини і основоположних свобод» та практикою Європейського суду по правам людини (далі ЄСПЛ).

Що стосується суті апеляційної скарги, то апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що в діях правопорушника ОСОБА_1 вбачається наявність складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за кваліфікуючими ознаками переміщення, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві відомості, зокрема, щодо вартості та найменування вантажу.

З таким висновком суду погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2020 року Одеською митницею ДМС України було прийнято до оформлення МД «ІМ40ЕА» №UA500080/2020/018498, яка була подана директором ТОВ «Іберіс Групп» ОСОБА_2 , на товар: «Стаціонарна електрогенераторна установка з поршневим двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем), потужністю 48кВт (60 kVA), 230/400V, 3-х фазний, модель KATANA KD 60 БАЗ ККК-1 шт.». Торгівельна марка «KATANA». Країна виробництва TR. Виробник «KATANA GUC URUNLER SAN. TIC. LTD. STI», вартістю 3 484,00 Дол. США (згідно курсу НБУ 107 223,31 грн.). Відповідно до вказаної МД одержувачем товару виступає ТОВ «ЕСТАР.УА» (), відправником товару є: «KATANA GUC URUNLER SAN. TIC. LTD. STI».

Разом із зазначеною МД подані наступні документи: договір поставки №0308 від 03.08.2020 року, інвойс від 19.10.2020 року №IHR149, CMR №091037 від 17.10.2020 року та інші документи.

В результаті проведення повного митного огляду з відкриттям до 100% вантажних місць встановлено, що у доглянутих місцях вантаж знаходиться товар «Генераторна установка, модель KD60EA3KKK, серійний №20.00.1144. «Maximum kva-60. kg-100», DIZEL, торгівельна марка «KATANA». Під час перевірки документів, які були подані декларантом ТОВ «Іберіс Групп» до митного оформлення за МД «ІМ40ЕА» №UA500080/2020/018498 встановлено, що відомості у інвойсі від 19.10.2020 року №IHR149 суперечать відомостям, які зазначені у графі 31 МД та інформації викладеної у акті про проведення митного огляду від 23.10.2020 року №UA500080/2020/018498.

Відповідно до інвойсу від 19.10.2020 року №IHR149, перемішувався товар «дизельний генератор модель KD225EA3KKK», вартістю не 3 484,00 доларів США, а 3 740,00 доларів США.

Тобто, ТОВ «ЕСТАР.УА» для митного оформлення, в числі інших документів, надав інвойс від 19.10.2020 року №IHR149, що містить неправдиві відомості щодо вартості та найменування вантажу. Директором ТОВ «ЕСТАР.УА» є гр. ОСОБА_1 , який як керівник підприємства організує, визначає, формулює, планує, здійснює та координує діяльність підприємства.

Відповідно до листа ТОВ «Експоцентр - Одеса» від 16.11.2020 року №1238-inf вартість вилученого товару становить 110 000 грн.

При цьому, суд виходив із того, що згідно з п.п. 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8 (зі змінами): «переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України, у т.ч. шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи таких, що містять неправдиві дані». Судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. При цьому, згідно з абз. 2 цього пункту Постанови: «Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються».

Абзацом 4 цього пункту Постанови встановлено: «Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності».

Відповідно до ст. 459 МК України, при вчиненні порушень митних правил підприємствами, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил є посадові особи цих підприємств.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Суд зазначив, що ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, оскільки останній уточнив Митну декларацію і вказав правильне найменування товару та його вартість.

Проте, зазначені доводи є безпідставними, з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи встановлено, що як підставу вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України та їх митне оформлення, були надані документи, які містять неправдиві відомості щодо найменування товару, що підтверджується результатом повного митного огляду з відкриттям до 100% вантажних місць.

Більше того, надаючи Одеській митниці ДМС України уточнення до митної декларації директор ТОВ «ЕСТАР.УА» ОСОБА_1 також вказав, що вартість генератора слід зазначити 3484 долара США, в той час як вартість виявленого генератора становить 3740 доларів США (а.с.22, 77).

Згідно з ч.1 ст. 483 МК України, однією з ознак переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, є надання органу доходів і зборів, як підстав для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, зокрема, щодо покупця товару.

Викладені вище обставини встановлені при провадженні по даній справі та підтверджуються наступними доказами: протоколом по справі про порушення митних правил; доповідною запискою інспектора митниці, відповіддю митних органів Королівства Іспанії, поясненнями правопорушника.

Слід також зазначити, що Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 254, 268, 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Скіндера Володимира Броніславовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Скіндеру Володимиру Броніславовичу строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 01 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Скіндера Володимира Броніславовича залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 01 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст.483 Митного кодексу України, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 26.07.2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду (підпис) С.М. Сегеда