Номер провадження: 33/813/966/21
Номер справи місцевого суду: 522/5252/21
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

26.07.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Швець О.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі його представника адвоката Швець Олександра Володимировича, на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 19 травня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, громадянина України, проживаючого за адресою: у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, а також стягнуто судовий збір в сумі 454 грн. (а.с. 12-14).

Не погоджуючись із вказаною постановою, згідно листа кур`єрської служби доставки 14.06.2021 року ОСОБА_1 , в особі свого представника Швець О.В., подав апеляційну скаргу, яка надійшла до Приморського районного сулу м. Одеси 01.07.2021 року, та в якій зазначив, що вважає постанову суду незаконною, такою, що винесена з грубим порушенням норм процесуального права, а тому просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с. 18-20, 30).

Крім того, у свої апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі свого представника Швець О.В., просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 19 травня 2021 року, як пропущеного з поважних причин, зокрема, через те, що отримав вищевказану постанову лише 04.06.2021 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, строки подачі апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у справах про адміністративні правопорушення врегульований чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із наданих матеріалів, постанова суду, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, була прийнята 19 травня 2021 року. Між тим, апеляційна скарга на вказану постанову була подана представником ОСОБА_1 адвокатом Швець О.В. лише 14 червня 2021 року, тобто фактично через 16 днів з моменту закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, звернення до суду з апеляційною скаргою поза межами строку апеляційного оскарження майже через місяць з дня винесення постанови 19 травня 2021 року, та через 16 днів з моменту закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження, не виправдовується доводами апелянта.

Крім того, ОСОБА_1 знав про складання відносно нього протоколу про порушення Правил дорожнього руху (далі ПДР) і про скоєння ним адміністративного правопорушення, був належним чином сповіщений про судове засідання на 19 травня 2021 року та був присутнім в цьому судовому засіданні, а тому мав можливість звернутись за правовою допомогою до фахівця в галузі права та надати суду апеляційної скарги апеляційну скаргу в установлений законом десятиденний строк з дня винесення постанови.

З підстав викладеного, апеляційний суд вважає, що доводи правопорушника ОСОБА_1 і його захисника адвоката Швець О.В. про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, є безпідставними і необгрунтованими.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення ЄСПЛ від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Як відзначив ЄСПЛ у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

ЄСПЛ наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищевикладені обставини, апеляційний суд доходить висновку про те, що зазначені в апеляційній скарзі причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, у зв`язку з чим клопотання його захисника про поновлення цього строку задоволенню не підлягає.

При цьому, апеляційний суд враховує, що договір на правову допомогу між правопорушником ОСОБА_1 і адвокатом Швець О.В. було укладено 14 червня 2021 року (а.с.23), тобто вже після спливу строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Також апеляційний суд враховує, що правопорушник ОСОБА_1 в період з 2019 по 2021 роки неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР (а.с.6), а тому був належним чином обізнаний про існування строків на апеляційне оскарження постанови суду про накладення адміністративного стягнення.

З підстав викладеного, у відповідності до положень ст. 289, ч.2 ст.294 КУпАП апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Швець О.В.про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2021 року, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст.ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Швець Олександра Володимировичапро поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і притягнуто до адіністратвиної відповідальності.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Швець Олександра Володимировичана постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2021 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 28.07.2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда