Справа №461/3268/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., представника особи, відносно якої складено протокол захисника Шегинського Р.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження - Донецька область, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.471 Митного кодексу України,

встановив:

згідно протоколу про порушення митних правил, 07 березня 2020 року близько 23 години 00 хвилин в зону митного контролю митного поста «Угринів» Галицької митниці Держмитслужби у напрямку «В`їзд в Україну» смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор» заїхав автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому в якості водія слідував гр. України ОСОБА_1 , повертаючись з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну. Разом з ОСОБА_1 у вказаному вище автомобілі слідувало три пасажири. Оскільки водій обрав для слідування смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», він своїми діями заявив про відсутність у нього та його пасажирів будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При митному контролі, в рюкзаку, який знаходився між сидінням водія та пасажира вказаного вище автомобіля, серед особистих речей ОСОБА_1 та під передніми сидіннями транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який йому належить на праві власності, без ознак приховування було виявлено іноземну валюту в еквіваленті 500000 (п`ятсот тисяч) євро та 240000 (двісті сорок тисяч) доларів США. Документів, що підтверджують зняття готівки з власних рахунків у банках (фінансових установах) на суму, що перевищує еквівалент 10000 (десять тисяч) євро ОСОБА_1 не надав. Валютні цінності в сумі 10000 (десять тисяч) євро було повернуто ОСОБА_1 , інша частина - вилучена.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 та його захисники факт правопорушення заперечили, посилаючись на відсутність в діях ОСОБА_1 складу наведеного правопорушення. ОСОБА_1 вказав, що наміру приховати грошові кошти від митного органу або уникнути їх декларування він не мав. Посадові особи митниці звинуватили ОСОБА_1 у порушенні митних правил ще до початку проходження митного контролю - під час прикордонного контролю. Вказали, що 07.03.2020 року ОСОБА_1 їхав на власному автомобілі з Німеччини в Україну разом з трьома його неповнолітніми дітьми. Під`їжджаючи до пункту пропуску зі сторони Республіка Польща, ОСОБА_1 побачив сім смуг руху, які ведуть до державного кордону України, з яких були відкриті лише дві. Інформаційні таблички на в`їзді у пункт пропуску та дорожні розмітки, які позначають певний вид каналу для проходження митного контролю - «зелений коридор» або «червоний коридор» були відсутні, а тому ОСОБА_1 в`їхав на смугу руху «ТАХ FREЕ», маючи намір задекларувати переміщувану суму грошових коштів.

Після проходження митних формальностей на території Польщі, ОСОБА_1 продовжив рух до лінії паспортного контролю України. Смуга руху якою їхав ОСОБА_1 та смуга руху зліва від нього нічим не відрізнялися (у обох була дорожня розмітка білого кольору; відсутні будь-які інформаційні таблички, які б інформували про вид митного контролю «червоний коридор» чи «зелений коридор»). Коли ОСОБА_1 зупинився перед стоп-лінією для проходження паспортного контролю, до нього підійшов працівник прикордонної служби та нічого не запитуючи, попросив надати паспорт. ОСОБА_1 передав прикордоннику свій паспорт та паспорти пасажирів. Приблизно за хвилину до автомобіля ОСОБА_1 підійшов інший прикордонник та попросив відчинити усі двері автомобіля для здійснення огляду, запитуючи при цьому чи переміщує він заборонені предмети. ОСОБА_1 відповів, що жодних заборонених предметів в автомобілі немає, є лише гроші, які потрібно задекларувати. Не закінчивши даний діалог, працівник прикордонної служби відкрив рюкзак із грошима, який знаходився між водійським та пасажирським сидіннями. Прикордонник відразу виніс рюкзак із автомобіля та почав звинувачувати ОСОБА_1 у незаконному переміщенні через кордон України значної суми грошей, які підлягають письмовому декларуванню, тобто у порушенні законодавства України. ОСОБА_1 в цей час знаходився на в`їзді в митну зону, за 4-5 метрів до лінії прикордонного контролю, ще не пройшов паспортного контролю, та повідомив прикордоннику, що це ще не всі кошти, після чого вийняв з під переднього сидіння пасажира грошові кошти в іноземній валюті та попросив у прикордонників надати йому бланк декларації для її заповнення, однак прикордонники в цьому йому відмовили, повідомивши, що вже пізно і що він обрав не ту смугу для проходження прикордонно-митного контролю.

Працівниками прикордонної служби ОСОБА_2 не було видано контрольного талона ні для проходження по «зеленому коридору», ні по «червоному коридору», а його паспорт вилучили. Коли ОСОБА_1 заїхав до пункту пропуску, то постійно залишався у службовому приміщенні прикордонників, до моменту його виїзду за межі території пункту пропуску - 09.03.2020 року. Автомобіль ОСОБА_3 постійно залишався на одному місці - перед кабіною прикордонної служби. Весь час з 22.00 год. 07.03.2020 року по 10.00 год. 09.03.2020 року ОСОБА_4 знаходився у службовому приміщенні зміни прикордонних нарядів під час підрахунку та опису номерів банкнот іноземної валюти вилучених у нього.

Захист вважає, що це дало змогу посадовим особам прикордонно-митного контролю України самостійно здійснити митне оформлення ОСОБА_3 по «зеленому коридору».

Також сторона захисту вказує на те, що до протоколу про порушення митних правил представниками митниці було долучено копію талону серії ТЕС номер 713794 для проходження ОСОБА_1 митного контролю по «червоному коридору», який датовано 09.03.2020 року. При цьому, за даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (сформованими автоматично), ОСОБА_1 в`їхав 07.03.2020 року о 23:01:44 та йому видано контрольний талон серії ТЕС номер 713793.

Щодо вилучених у нього грошових коштів ОСОБА_1 зазначив, що їх походження є легальними та надав належним чином засвідчену копію розписки про отримання ним 02.03.2020 року позики від громадянина Федеративної республіки Німеччина готівкових коштів в розмірі 500 000 Євро та 240 000 доларів США під 1,2 % місячних, для будівництва в Україні вугільно-брикетної фабрики. Також, на підтвердження легальності походження вилучених у ОСОБА_3 грошових коштів, надали належним чином засвідчений договір позики (двосторонній правочин) від 17.06.2020 p., у якому кредитор ОСОБА_5 підтверджує передачу коштів 02.03.2020 року ОСОБА_2 для цілей визначених ним у розписці від 02.03.2020 року (дата фактичної передачі коштів). Даний договір було складено 17.06.2020 року з метою можливості проставлення апостиля, згідно з вимогами статті 3 Конвенції (Гаага, 05.10.1961) для легалізації цього документа та застосування в українському суді.

Представник митниці в ході судового розгляду підтримав протокол та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вказуючи, що останній свідомо обрав для проходження митного контролю «зелений коридор». Зазначив, що у ПМП «Угринів - Долгобичув» смуга руху «ТАХ FRЕЕ» після завершення контрольних процедур, які здійснюються державними службовцями Республіки Польща переходить в смугу руху «зелений» коридор для проходження прикордонних контрольних процедур, які виконуються відповідними посадовими особами. Ствердив, що митним органом України було повністю дотримано процедуру пропуску через митний кордон транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким ОСОБА_1 здійснював переміщення не задекларованої готівки, а при складанні протоколу не допущено жодних порушень.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши в повному обсязі матеріали справи та оцінивши мотиви сторін, суд дійшов до таких висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 471 МК України передбачає відповідальність за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Відповідальність за ст.471 МК України передбачена за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Об`єктивну сторону даного правопорушення становлять такі дії:

1) ввезення товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено;

2) ввезення товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України,

3) ввезення товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Згідно з положеннями ч.3 ст.197 МК України, переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про валюту і валютні операції».

Транскордонне переміщення валютних цінностей є валютною операцією ( п.«в» ч.1 ст.1 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Пункт 12 ч.1 ст.1 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачає, що транскордонне переміщення валютних цінностей це ввезення, пересилання на митну територію України, вивезення, пересилання з митної території України або транзит через митну територію України банківських металів, готівкової валюти.

ОСОБА_1 , здійснюючи ввезення на митну територію України готівкової валюти в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) євро та 240000 (двісті сорок тисяч) доларів США, здійснював транскордонне переміщення готівкової валюти, тобто валютну операцію.

Частиною першою ст.3 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Разом з тим, питання здійснення валютних операцій, регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону (ч.2 ст.3 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Гарантії свободи здійснення валютних операцій передбачені положеннями ч.1 ст.4 Закону України «Про валюту і валютні операції», які визначають, що валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту, свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.

Частиною 3 ст.8 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що, транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з «Положенням про транскордонне переміщення валютних цінностей», затвердженим постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №3, фізична особа має право ввозити/пересилати в Україну та вивозити/пересилати за межі України готівкову валюту і банківські метали (враховуючи монети, що віднесені до банківських металів) в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Транскордонне переміщення фізичною особою готівкової валюти і банківських металів в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, здійснюється на умовах письмового декларування митному органу в повному обсязі.

В обґрунтування висновків про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, митним органом надано наступні досліджені в процесі розгляду справи докази:

- протокол про порушення митних правил № 0816/20900/20 від 08 березня 2020 року, де викладені обставини перетину ОСОБА_1 митного кордону, в інтерпретації митного органу, з долученими поясненнями ОСОБА_1 , де останній вказав, що при в`їзді на пункт пропуску не було інформаційних знаків («зелений» чи «червоний» коридор), а тому він обрав «ТАХ FREЕ», оскільки не мав вибору смуги руху, талону для проходження коридору «зеленого» чи «червоного» йому не видавалось, йому відмовлено у декларуванні грошових коштів. Про те, що ОСОБА_1 знаходиться на «зеленому» коридорі він дізнався від прикордонника, коли просив надати декларацію для заповнення;

- додаток № 1 до протоколу у якому перелічено тимчасово вилучені у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 490 000 євро та 240 000 доларів США;

- копії паспортів ОСОБА_1 та пасажирів автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- копію свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- копію контрольного талону для проходження по «зеленому коридору» автомобілем «М-С» (Мерседес) реєстраційний номер НОМЕР_1 з відбитком штемпеля про проходження паспортного контролю «045 Митний пост УГРИНІВ - 07.03.20»;

- копію контрольного талону №713794 для проходження по «червоному коридору» автомобілем «МЕРС», чотири пасажири, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без відбитка штемпеля про проходження паспортного контролю;

- акт про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 08.03.2020 року, відповідно до якого в автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_1 виявлено іноземну валюту в еквіваленті 500000 євро та 240000 доларів США;

- письмові пояснення старшини Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 , згідно яких остання виконувала наказ на охорону Державного кордону України в прикордонному наряді перевірку документів в період з 21:00 год. 07.03.2020 по 09:00 год. 08.03.2020 на ППР «Угринів». О 22:35 год. до паспортного контролю прибув автомобіль MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів вказаний громадянин не звертався з проханнями про отримання контрольного талону на проходження «червоного коридору»;

- письмові пояснення старшого прапорщика Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 , який пояснив, що в період з 08:00 год. 07.03.2020 по 08:00 год. 08.03.2020 на ПП «Угринів» він виконував обов`язки у складі зміни прикордонного наряду. Близько 22:35 год. 07.03.2020 до паспортного контролю прибув автомобіль MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів ОСОБА_1 не звертався з проханнями про отримання контрольного талону на проходження «червоного коридору»;

- опис вилучених у ОСОБА_1 предметів.

За твердженнями митного органу, ОСОБА_1 митної декларації не заповнював, з приводу декларування валютних цінностей (грошових коштів) до інспекторів митниці не звертався, самостійно обрав форму проходження митного контролю - проходження через "зелений коридор", чим засвідчив відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню або підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження. Будь-які документи на переміщення валютних цінностей через митний кордон України у пасажира при перетині зони митного контролю були відсутні.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про прикордонний контроль», під час прикордонного контролю посадові та службові особи Державної прикордонної служби України здійснюють свої повноваження в межах, передбачених Конституцією України, цим Законом, Законом України «Про Державну прикордонну службу України», іншими актами законодавства України, а також міжнародними договорами України.

Згідно пп. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів здійснюються на території суміжних держав у порядку, передбаченому статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль», початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ч.6 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль», з метою скорочення часу проходження прикордонного контролю для спрямування осіб та транспортних засобів у місця та зони здійснення контролю орган охорони державного кордону за погодженням з відповідним митним органом може визначати:

-смуги руху для осіб - у пунктах пропуску через державний кордон для повітряного, морського, поромного та залізничного сполучення;

-смуги руху для автомобільних транспортних засобів - у пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного та поромного сполучення.

Порядок використання смуг руху та їх позначення визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про прикордонний контроль», взаємодія контрольних органів і служб, загальний порядок та послідовність проведення всіх видів контролю в пункті пропуску через державний кордон визначаються технологічною схемою пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів.

Технологічна схема пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон затверджується для кожного пункту пропуску через державний кордон керівником органу охорони державного кордону за погодженням з митним органом та керівниками контрольних органів і служб, а також підприємств, на території яких розміщено пункти пропуску через державний кордон.

Пропуск транспортних засобів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Угринів-Долгобичув» на території Республіка Польща регулюється Технологічною схемою, затвердженою Наказом Львівського прикордонного загону від 20.04.2018 року № 90-од (надалі-Технологічна схема).

Відповідно до ч.1 ст.195 Митного Кодексу України, переміщення товарів через митний кордон України здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Згідно ч.4 ст.318 Митного Кодексу України, митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.329 Митного Кодексу України, з метою забезпечення здійснення митними органами митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, проведення заходів, пов`язаних з виявленням, попередженням та припиненням контрабанди і порушень митних правил, у пунктах пропуску через державний кордон України, на територіях морських і річкових портів, аеропортів, на залізничних станціях та на територіях підприємств, вільних митних зон, митних складів, складів тимчасового зберігання, а також в інших місцях, визначених відповідно до цього Кодексу, створюються зони митного контролю.

Відповідно до ст.366 Митного Кодексу України, двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор" звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Відповідно до п. 2.3 дослідженої судом Технологічної схеми, переміщення та митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пункті пропуску здійснюється з використанням двоканальної системи, на смугах руху, визначених для переміщення автомобільних транспортних засобів за їх типами. з урахуванням вимог законодавства щодо декларування та оподаткування автомобільних транспортних засобів.

Для здійснення прикордонного та митного контролю транспортних засобів у пункті пропуску визначені смуги руху, які позначені відповідними розпізнавальними знаками (табличками, дорожньою розміткою).

Відповідно до п.2.4 Технологічної схеми, особа, яка здійснює переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через державний кордон України, самостійно обирає смугу руху ("зелений" або "червоний" коридор) для проходження прикордонно-митного контролю.

Згідно п.2.5 Технологічної схеми, для здійснення прикордонного та митного контролю в пункті пропуску встановлюються зони контролю які позначені інформаційними табличками.

Відповідно до п. 2.5.1 Технологічної схеми, зона прикордонного контролю у пункті пропуску визначається відповідно до пункту 20 Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 року № 751 та визначена наказом начальника Львівського прикордонного загону "Про режим в пункті пропуску "Угринів-Долгобичув" та встановлення зон прикордонного контролю".

Зона прикордонного контролю встановлена і позначена інформаційними табличками:

-від лінії паспортного контролю (лінія кабін паспортного контролю) до зони митного контролю;

-від тилових меж пункту пропуску до зони митного контролю (20 м);

- в службових приміщеннях зміни прикордонних нарядів;

- в місцях огляду транспортних засобів (бокси поглибленого огляду або місця стоянки визначені прикордонними нарядами) під час проведення огляду.

Згідно п. 2.5.2 Технологічної схеми, зона митного контролю у пункті пропуску створюється митним постом «Угринів» Львівської митниці ДФС (далі м/п «Угринів») за погодженням з Львівським прикордонним загоном, відповідно до Порядку створення зон митного контролю та їх функціонування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 травня 2012 року №583, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №879/21191.

Рішення про створення зони митного контролю (далі - Рішення) підписується керівником митного поста або уповноваженою ним особою та погоджується з керівництвом Львівського прикордонного загону. Межі зон митного контролю в пункті пропуску визначаються планом-схемою, яка додається до Рішення. Зони митного контролю встановлюється на смугах руху автотранспорту, в залах митного огляду, складах митниці, інших приміщеннях, позначена дорожньою розміткою та інформаційними табличками.

Згідно п. 2.6 Технологічної схеми, зони прикордонного контролю та митного контролю є режимною зоною пункту пропуску, на якій встановлюються додаткові режимні правила.

Відповідно до п. 2.7 Технологічної схеми, для стоянки затриманих транспортних засобів визначений спеціальний майданчик, а поглиблений огляд транспортних засобів у пункті пропуску здійснюється в боксі для проведення поглибленого огляду, на смугах руху або на спеціальних площадках.

Так, згідно п.4.19.1. Технологічної схеми, відповідальність особи за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю настає відразу після прибуття у зону митного контролю.

Пунктом 4.2. Технологічної схеми визначено послідовність проведення видів контролю:

а) в`їзд в Україну:

прикордонний контроль;

митний контроль;

інші види контролю (у разі необхідності).

б) виїзд з України:

митний контроль;

інші види контролю (у разі необхідності);

прикордонний контроль.

Згідно п.4.5 Технологічної схеми, початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій посадовій особі підрозділу органу охорони державного кордону.

Прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою посадовою особою підрозділу охорони державного кордону дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом.

Відповідно до п.4.14 Технологічної схеми, прикордонно-митний контроль осіб, транспортних засобів і товарів, що переміщуються смугами руху, позначеними символами зеленого кольору («зелений коридор»), у пункті пропуску здійснюється у спрощеному порядку з однією зупинкою автомобільного транспортного засобу на смузі руху та, як правило, без виходу з нього водія та пасажирів.

Згідно п. 4.15 Технологічної схеми, під час здійснення контролю на смугах руху «зелений коридор» та «червоний коридор» посадовими особами ВМО №1-4 м/п «Угринів» на підставі результатів оцінки та аналізу ризиків візуально, у тому числі шляхом відкриття дверей та/або багажного відсіку транспортного засобу, здійснюється ідентифікація наявності предметів (товарів), що можуть підлягати письмовому декларуванню та/або оподаткуванню чи ввезення/вивезення яких заборонено або обмежено.

Також, п. 4.18.1. Технологічної схеми передбачено, що транспортний засіб, що прямує в Україну, запускається на територію пункту пропуску представниками Прикордонної Варти Республіки Польща.

Після завершення контролю, що здійснюється польськими службами, транспортний засіб та особи скеровується на контроль, який здійснюється українськими службами.

Згідно п.4.18.2 Технологічної схеми, вибір смуги руху здійснюється особою (водієм чи пасажиром), виходячи з вимог законодавства щодо декларування та оподаткування транспортних засобів, товарів, у тому числі валютних цінностей.

В залежності від вибору особою (водієм чи пасажиром) смуги руху прикордонний наряд "ПД" заповнює та видає відповідний контрольний талон, згідно пункту 6.5. цієї Технологічної схеми, а у разі необхідності імміграційні картки іноземцям та особам без громадянства.

При прибутті транспортного засобу на лінію паспортного контролю України, прикордонний наряд "Перевірка документів" (далі "ПД") проводить паспортний контроль та здійснює візуальний огляд транспортного засобу. Під час проведення паспортного контролю на смузі руху він перевіряє документи, які дають право на перетин кордону. В разі необхідності проводить перевірку документів на транспортний засіб (п.4.18.3 Технологічної схеми).

Пунктами 4.19.1 - 4.19.18. Технологічної схеми визначено послідовність здійснення контролю на смугах руху «зелений коридор» при в`їзді в Україну.

Відповідно до п.4.19.1. Технологічної схеми, особа, яка здійснює переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через державний кордон України, самостійно обирає смугу руху («зелений коридор») для проходження прикордонно-митного контролю. Вибір особою (водієм чи пасажиром) смуги руху «зелений коридор» означає вибір форми декларування товарів, транспортних засобів та особистих речей шляхом учинення відповідних дій. Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через державний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. Відповідальність особи за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю настає відразу після прибуття у зону митного контролю.

Згідно п.4.19.4. Технологічної схеми, при прибутті транспортного засобу прикордонний наряд «ПД» перевіряє у водія та пасажирів наявність дійсних документів на право перетинання державного кордону, а у передбачених законодавством України випадках також інших документів, пропонує водієві та пасажирам пройти паспортний контроль та видає контрольний талон «зеленого кольору».

Пунктами 4.20.1 - 4.20.10. Технологічної схеми визначено послідовність здійснення контролю на «червоному коридору» при в`їзді в Україну.

Пунктом 4.20.1 Технологічної схеми визначено, що після в`їзду у пункт пропуску та проведення контролю польськими контрольними службами транспортний засіб зупиняється поблизу кабіни (павільйону), у якій розміщується прикордонний наряд «ПД», який видає, на транспортний засіб контрольний талон червоного кольору.

Відповідно до п.6.7. Технологічної схеми, для в`їзду у пункт пропуску транспортного засобу прикордонний наряд «ВШ» видає водію транспортного засобу контрольний талон відповідно до обраної ним смуги руху, у якому проставляє номерний державний реєстраційний знак транспортного засобу, його тип (марку), кількість осіб (прописом), які прямують у транспортному засобі.

Отже, Технологічною схемою визначено послідовність проведення видів контролю, алгоритм його проходження, передбачено, що здійснення митного контролю і митного оформлення відбувається виключно у зоні митного контролю із застосуванням двоканальної системи митного контролю («зелений коридор»/«червоний коридор»), передбачено право особи обрати для слідування смугу руху при в`їзді в Україну, які позначені відповідними розпізнавальними знаками (табличками, дорожньою розміткою).

З досліджених по справі доказів судом достовірно встановлено, що 07 березня 2020 року близько 23 години до пункту пропуску «Угринів - Дологобичув» зі сторони Республіки Польща в напрямку «В`їзд в Україну» під`їхав автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому у якості водія слідував гр. України ОСОБА_1 , повертаючись з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну. Разом з гр. України ОСОБА_1 у вказаному вище автомобілі слідувало три пасажири.

У цей час, в рюкзаку, який знаходився між сидінням водія та пасажира вказаного вище автомобіля, серед особистих речей гр. України ОСОБА_1 та під передніми сидіннями транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який йому належить на праві власності, без ознак приховування було виявлено іноземну валюту в еквіваленті 500 000,00 (п`ятсот тисяч) євро та 240 000,00 (двісті сорок тисяч) доларів США.

Міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Угринів - Долгобичув» створений та відкритий на українсько-польському кордоні для цілодобового міжнародного автомобільного руху легкових автомобілів та автобусів з масою до 3,5 тон зі здійсненням прикордонного контролю в об`єктах пункту пропуску побудованих на території Республіки Польща, відповідно до «Угоди (у формі обміну нотами) між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Польща про відкриття на українсько-польському державному кордоні міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Угринів - Долгобичув» та визначення виду руху» підписаної 12 вересня 2014 року.

Відповідно до пояснень громадянина ОСОБА_1 , в міжнародному пункті пропуску «Угринів - Долгобичув» відсутній розподіл смуг руху за коридорами «зелений» та «червоний». Він мав намір задекларувати грошові кошти, однак ще під час проходження прикордонного контролю у нього ці грошові кошти вилучили. ОСОБА_1 не знав по якій смузі він рухається, оскільки будь-яких позначок смуг руху щодо виду митного контролю не було. ОСОБА_1 обрав для слідування смугу руху «ТАХ FREЕ», оскільки мав намір задекларувати переміщувану ним суму грошових коштів. Він пояснив, що у пункті МПП «Угринів - Долгобичув» на «в`їзд» на територію України зі сторони Республіки Польща, заїжджаючи на смугу «ТАХ FREЕ», не може рухатися смугою «зелений» коридор, оскільки обрання смуги «ТАХ FRЕЕ» свідчить про намір водія проходити декларативні процедури, що є додатковим доказом того, що ОСОБА_1 не міг рухатись «зеленим» коридором. Працівник прикордонної служби не з`ясовував якою смугою руху ОСОБА_1 бажає здійснювати переміщення транспортних засобів/товарів, а одразу запитав чи переміщує він заборонені предмети та перейшов до огляду транспортного засобу. ОСОБА_1 послідовно стверджує, що з усіх дій, які він повинен був вчинити під час проходження прикордонно-митного контролю лише передав свій та його неповнолітніх дітей паспорти прикордоннику, тобто лише почав проходити прикордонний контроль, під час якого його звинуватили у порушенні проходження митного контролю, хоча такий повинен був бути наступним. Контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору» ОСОБА_1 не видавався. Потім працівники митниці, які підійшли до автомобіля наказали ОСОБА_1 проїхати та припаркуватися за митним постом, де авто знаходилось весь час до 09.03.2020 року. Відповідно, можливості вибору смуги руху по «зеленому» чи «червоному коридору» ОСОБА_1 не мав. Він не вчинив жодної протиправної поведінки та не мав умислу на вчинення порушення митних правил. Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надавав працівникам митниці та не змінював їх під час судового провадження.

На підтвердження своїх пояснень, ОСОБА_1 надав суду відеозаписи з мобільного телефону, автомобільного відеореєстратора, фотоматеріали відзняті 08.03.2020 року, тобто одразу на наступний день після затримання його транспортного засобу.

З наведених фото- відео- матеріалів вбачається, що міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Угринів - Долгобичув» зі сторони Республіки Польща має дев`ять смуг руху, поділених за типом транспорту та з урахуванням належності до громадян Євросоюзу. Інформаційні таблички, відповідні дорожні розмітки, які б позначали певний вид каналу для проходження митного контролю - «зелений коридор» або «червоний коридор» на пункті пропуску «Угринів-Долгобичув» відсутні. Наведені матеріали також вказують на місце розташування автомобіля марки «Mercedes-Benz» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_2 після його зупинки працівниками прикордонної служби, зокрема те, що 08.03.2020 року автомобіль знаходився перед митним постом «Український прикордонний і митний контроль».

Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Стаття 251 КУпАП також визначає, що є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Оцінюючи надані ОСОБА_1 відео- та фото- матеріали, суд виходить з того, що докази отримані стороною захисту відповідають вказаним вище критеріям, отримані у встановленому законом порядку, відтворюють місце та обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, мають безпосереднє відношення до справи, містять дату, час проведення зйомки через короткий проміжок часу (наступний день) після перетину ОСОБА_1 кордону 08.03.2020 року, тобто фактично відтворюють обставини, які мають значення для правильного та об`єктивного вирішення справи, відтак такі приймаються до уваги судом.

Наведені докази встановлюють, що всупереч п.п.2.3, 2.3.1., 2.3.2. Технологічної схеми, смуги (каналу) руху в межах пункту пропуску «червоний» або «зелений» коридор відсутні та не були позначені відповідними розпізнавальними знаками (табличками, дорожньою розміткою тощо).

За відсутності інформаційних знаків, ОСОБА_1 , який в`їхавши на територію міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Угринів - Долгобичув» був позбавлений можливості виконати вимоги передбачені ст.366 Митного Кодексу України, п.п. 2.4., 4.18.2., 4.19.1 Технологічної схеми щодо обрання смуги (каналу) руху в межах пункту пропуску «червоний» або «зелений» коридор, як це передбачено згаданою схемою.

З цих доказів також вбачається, що у пункті пропуску «Угринів - Долгобичув» всі контрольні (прикордонні та митні) процедури як зі сторони Республіки Польща, так і України є фактично безперервними, а рух транспортного засобу фізично здійснюється в межах (рамках) одного каналу, який з`єднує митні органи Республіки Польща та України.

Наведене підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що обрання ним смуги «ТАХ FRЕЕ» є проявом його наміру пройти митний контроль, у відповідності до процедури затвердженої для проходження по «червоному коридору».

У справі міститься довідка Галицької митниці Держмитслужби за даними ЗМК «Диспетчер» про те, що ОСОБА_1 регулярно перетинав кордон протягом січня 2020 року березня 2020 року, в тому числі 13 разів в`їжджав на територію України через ПМП «Угринів - Долгобичув» через «зелений коридор».

Покликаючись на вказаний документ, митниця стверджує, що ОСОБА_1 був добре обізнаний із поняттям «зелений коридор», жодного разу не перетинав «червоний коридор».

Водночас, за переконанням суду, вказана довідка жодним чином не підтверджує умислу ОСОБА_1 на переміщення валютних цінностей без наміру їх декларування, як і не спростовує відсутності будь-яких позначень смуг руху ПМП «Угринів - Долгобичув», відповідно до Технологічної схеми, яка затверджена для цього митного поста.

Більше того, наведена довідка засвідчує те, що ОСОБА_1 , неодноразово перетинаючи митний кордон України, не допустив жодного порушення чинного законодавства.

Суд зауважує, що на підставі ч.1 ст.8 Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Польща про співробітництво під час здійснення контролю осіб, товарів і транспортних засобів, які перетинають українсько-польський державний кордон» від 25 червня 2001 року, користуючись правом позначати будинки і службові приміщення, які надані у користування контрольним органам на території другої держави, відповідно до законодавства своєї держави, органи прикордонного та митного контролю держави України мали можливість та повинні були позначити смуги руху, згідно затвердженої Технологічної схеми.

Однак, в порушення цих вимог, смуги руху не були позначені та розділені на смуги руху «червоного» та «зеленого» каналів, відповідно до вимог Технологічної схеми.

Більше того, більша частина смуг взагалі була закрита для переміщення транспортних засобів.

Згідно наявного у справі листа Галицької митниці Держмитслужби від 26.03.2020 року, на адвокатський запит захисника ОСОБА_1 Пилипіва В. щодо надання матеріалів відеофіксації з митного поста «Угринів», а саме смуги якою рухався автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_2 в період з 21:00 год. 07.03.2020 до 00:00 год 08.03.2020 митниця повідомила наступне.

Міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Угринів-Долгобичув» знаходиться на території Республіки Польща. Власником адміністративних будівель, облаштування, в тому числі системи відеоспостереження та іншого майна у пункті пропуску є Республіка Польща в особі ОСОБА_8 . Встановлення камер відеоспостереження, їх експлуатація, обслуговування, налаштування, збір та зберігання інформації на відповідних носіях, здійснюється власником, і будь-які операції, в тому числі зі збору, копіювання чи передачі офіційної інформації з пункту пропуску є компетенцією польської сторони, а саме - відділу обслуговування прикордонних пунктів пропуску Люблінського Воєводства, Республіка Польща. У зв`язку із вищенаведеним, надати відеозаписи щодо переміщення транспортних засобів у пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Угринів-Долгобичув» не являється можливим.

Судом, з метою витребування відеоматеріалів стосовно перетину кордону ОСОБА_1 , на підставі п. п. 4, 6 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого Постановою Верховної Ради України від 04.02.1994 року, витребувано у митних та прикордонних органів Республіки Польща відеозапис події за участю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо яких складено протокол про порушення митних правил за ст. 471 Митного кодексу України з камер відеоспостережень, які розташовані на території Республіки Польща (пункт пропуску «Долгобичув»- «Угринів»), зокрема відеозаписи, які фіксують проходження ОСОБА_1 , який рухався на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , митного та прикордонного контролю у пункті пропуску «Долгобичув» - «Угринів» у період з 07.03.2020 року по 08.03.2020 року, а також фото та відео матеріали, які фіксують розмітку схеми руху на даному пункті пропуску (в тому числі розмітки та знаків, які вказують на порядок проходження митного та прикордонного контролю та його види, назви «коридорів» чи смуг на території Республіки Польща та в`їзді в Україну).

У відповідь на запит про міжнародну правову допомогу Люблінське митно-податкове управління у м. Біла Підляська повідомило суд, що Митне відділення у с. Долгобичув не має в наявності запису відеоспостереження від 07/08 березня 2020 р., на якому зафіксовано оформлення вищезгаданого подорожуючого.

Запис з камер, що реєструють митне оформлення у пункті пропуску у с. Долгобичув, зберігається на реєстраторах максимум до 60 днів, а після цього автоматично видаляється. Якщо протягом цього періоду він не буде перенесений на інший носій зовнішньої пам`яті, він підлягає автоматичному видаленню з диска. Відео із спостереження митного оформлення з польського боку не було збережене з огляду на той факт, що порушення було виявлене українськими службами та у зв`язку з відсутністю інших заяв з цього приводу після події.

Додатково повідомлено суд, що Управління не має доступу до запису камер, розташованих у зоні контролю українських служб. Таким чином, Управління не може виконати запиту Суду щодо передачі запису із відеоспостереження вищезазначеної події.

У свою чергу представники відповідного митного органу України не надали суду запису камер, розташованих у зоні контролю українських служб, незважаючи на повідомлення про їх наявність (як видно з листа Люблінського митно-податкового управління у м. Біла Підляська), а відтак належних та допустимих доказів того, що при перетині ОСОБА_1 митного кордону було враховано право особи обрати відповідну смугу руху для слідування «зеленим коридором» або «червоним коридором» у справі фактично немає, зокрема відсутній відеозапис події.

Митні органи Польщі також не повідомляли про будь-які порушення митних правил, допущені ОСОБА_1 при проходженні митного контролю у Польщі.

Більше того, незважаючи на факт складання протоколу та необхідність і обов`язок збирання відповідних доказів, митний орган не звернувся до польської сторони для отримання відповідних відеозаписів та навіть не порушив питання про необхідність їх збереження.

Суд відзначає, що обов`язок доказування обставин, викладених у протоколі покладається саме на митний орган. Саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які усувають відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зібрати документи, надання яких може усунути сумніви в достовірності цих відомостей.

Згідно п.6 ч.1 ст.565 МК України, відповідно до міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, митними органами України спільно з митними органами суміжних держав може здійснюватися обмін інформацією, у тому числі з використанням інформаційних технологій та систем.

В силу того, що відеоматеріали митного контролю у пункті пропуску с. Долгобичув, зберігаються на реєстраторах максимум до 60 днів, а після цього автоматично видаляються, митний орган України, за умовами Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Польща про співробітництво і взаємодопомогу у митних справах від 18 грудня 1995 року, мав можливість, в межах наданих повноважень, звернутись до митних органів Польщі у вказаний строк для витребування відповідних доказів.

Однак, ні на час скерування протоколу до суду, ні в ходу судового провадження митним органом цього зроблено не було, що в результаті призвело до втрати можливості отримати вказані відеозаписи.

Наведені факти та обставини свідчать про те, що уповноваженими особами митного органу в повній мірі не досліджено та не перевірено належним чином всіх реально можливих версій щодо характеру події, винуватості особи та інших важливих для встановлення об`єктивної істини обставин справи, а також не зібрано належних доказів які усувають усі протиріччя та сумніви встановлені в ході судового розгляду. Такі факти ставлять під сумнів об`єктивність та неупередженість митного органу в ході провадження у даній справі.

При цьому такі дії митного органу, на думку суду, вказують на свідоме приховування доказів по справі та ігнорування обов`язку збирання таких доказів.

У процесі перевірки зібраних по справі доказів судом також допитано службових осіб прикордонного наряду на митному пості «Угринів» та працівників Галицької митниці Держмитслужби.

Так, допитаний свідок ОСОБА_9 старший прапорщик Державної прикордонної служби України показав, що у автомобілі ОСОБА_1 було виявлено велику кількість готівки. Транспортний засіб був на «зеленому коридорі». На польській стороні немає розмежування на «зелений коридор» чи «червоний коридор». Водій отримує талон, заявляючи який коридор обирає. На «зеленому коридорі» проводиться одна зупинка на лінії паспортного контролю, де відразу відбувається митний контроль. Огляд автомобіля ОСОБА_1 проводив він разом з представником митниці. Гроші виявив представник контрабандного відділу. Гроші були у рюкзаку в салоні автомобіля. Під час огляду ОСОБА_1 не повідомляв про гроші та намір їх задекларувати. Він не бачив як ОСОБА_1 отримував талон. Після виявлення грошей, ОСОБА_1 запросили для оформлення протоколу. ОСОБА_1 сказав, що ці кошти везе в Україну для того, щоб вкласти в будівництво. Після паспортного контролю, де отримується талон, відбувається як прикордонний, так і митний контроль. Талон «зеленого коридору» він побачив вперше під час складання протоколу, у місці де він складався адміністративній будівлі митниці. Автомобіль ОСОБА_1 переміщено в сторону, щоб він не заважав іншим.

Свідок ОСОБА_10 старшина Державної прикордонної служби України показала, що ОСОБА_1 коли під`їхав до митного поста не обирав «червоного коридору», заїхав через коридор «ТАХ FREЕ» та проїхав до «зеленого коридору». «Зелений» та «червоний» коридори на пості у той день не розмежовувались. Позначення на митному пості «зелений» та «червоний» коридор відсутні. Якщо з польської сторони спостерігається накопичення транспортних засобів, польські митники скеровують їх на усі канали. Під час оформлення перетину митного кордону, прикордонний наряд проводив огляд автомобіля ОСОБА_1 . Паспортний контроль був проведений. Вона не бачила чи ОСОБА_1 почав проходити митний контроль. Її повідомили, що грошові кошти у ОСОБА_1 виявив прикордонний наряд. Оскільки ОСОБА_1 не звертався за контрольним талоном по «червоному коридору» вона зрозуміла, що він обрав «зелений коридор».

Свідок ОСОБА_11 державний інспектор Галицької митниці Держмистлужби в судовому засіданні пояснив, що вносив до бази даних АСМО «Інспектор» відомості про номер талону та транспортного засобу. Припускає, що ним була допущена помилка. ОСОБА_1 прямував на автомобілі з іноземною реєстрацією, тому він оформлявся на «червоний коридор». Гроші виявив представник контрабандного відділу. Хто передавав йому паспорт ОСОБА_1 та талон він не пригадує. Він виписував талон на «червоний коридор». На митному пості позначки «зелений» чи «червоний» коридор відсутні.

Свідок ОСОБА_12 державний інспектор Галицької митниці Держмистлужби в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 слідував «зеленим коридором». Він бачив у ОСОБА_1 талон «зеленого коридору», також приймав участь в огляді транспортного засобу ОСОБА_1 . ОСОБА_1 звернувся за декларацією за 10 хвилин після того як було виявлено грошові кошти.

Покази цих свідків дозволяють суду встановити той факт, що дійсно ОСОБА_1 заїхав через коридор «ТАХ FREЕ» на смугу руху, яка не була розмежована на «зелений» та «червоний» коридор» та одразу під час проходження прикордонного контролю у нього було виявлено та вилучено грошові кошти. У цьому покази свідків не є суперечливими.

Однак, в решті покази свідків викликають у суду сумнів щодо їх правдивості, оскільки з наявними у справі доказами не збігаються. Свідки стверджують, що ОСОБА_1 самостійно обрав для слідування смугу руху «зелений коридор», при цьому не мав жодного наміру декларувати грошові кошти. Оскільки ОСОБА_1 не звертався за контрольним талоном по «червоному коридору» для службових осіб зрозумілим стало, що він обрав «зелений коридор», а тому проведено одну зупинку на лінії паспортного контролю, де відразу і відбувся митний контроль, як це передбачено для порядку проходження «зеленого коридору».

Проходженню процедур прикордонного та митного контролю передує видача контрольного талону, що встановлено п.4.19.4 та п.4.20.1 Технологічної схеми. Як встановлено в ході розгляду справи, такий талон ОСОБА_1 до проходження паспортного та митного контролю не видавався. Як вказав також свідок ОСОБА_9 він не бачив як ОСОБА_1 отримував талон. Талон по «зеленому коридору» він побачив вперше під час складання протоколу у місці де він складався адміністративній будівлі митниці.

За цих обставин, з урахуванням розбіжностей у показах свідків та наявних у матеріалах справи доказів, незрозумілою для суду є послідовність дій представників прикордонних та митних органів щодо проходження ОСОБА_1 контролю саме по «зеленому коридору», а не по «червоному коридору», оскільки як вказали самі свідки, ОСОБА_1 коли під`їхав до прикордонного контролю за видачею йому контрольного талону для проходження по «зеленому коридору» не звертався.

Наведене свідчить, що службові особи не тільки не забезпечили ОСОБА_1 можливість самостійно обрати смугу руху для проходження прикордонно-митного контролю, але й самостійно замість ОСОБА_1 прийняли рішення про те, що останній вже обрав для слідування саме «зелений коридор».

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі № 161/5372/17 зазначив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Суд зауважив, що обставини, які підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи, в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

У даній справі висновок митниці про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.471 МК України ґрунтується на показаннях саме наведених вище свідків та їх письмових поясненнях, долучених до протоколу.

Разом з цим, за оцінкою показів свідків вбачається, що вони є службовими особами прикордонного наряду та працівниками Галицької митниці Держмистлужби, що може вказувати на зацікавленість у результатах розгляду справи, зокрема у притягненні особи до відповідальності, оскільки протилежне буде вказувати на порушення допущені під час складання протоколу та вчинення дій які безпідставно обмежили права особи стосовно якої складено протокол, тобто можуть призвести до негативних наслідків для вказаних свідків. При цьому, покази свідків не узгоджуються з іншими доказами у справі. Таким чином, самі по собі наведені пояснення не можуть вважатися об`єктивними та взятими до уваги судом для висновку про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Безпосередньо допитаний судом ОСОБА_1 , пояснення якого є послідовними протягом усього провадження у справі, показав, що в момент проїзду митного кордону України жодних позначок щодо визначення смуги руху «зелений коридор» не було. Перед ним були автомобілі, які рухались попереду. Одразу після проїзду шлагбауму польської сторони до нього підійшла особа в чорному форменому одязі, яка не представилась, а лише запитала, що він везе. Він сказав, що перевозить грошові кошти та має намір їх задекларувати. Ця особа взяла сумку, а іншою рукою тримала ОСОБА_1 за руку і почала кликати представників митниці. Крім того, зазначив, що представники митниці відмовили йому у проведенні огляду, оскільки він не заїхав на відповідний коридор. Вказана особа у форменому одязі сказала, що йому слід проїхати уперед до прикордонної та митної зони. У свою чергу, він зупинився перед прикордонною зоною. У нього та його доньок вилучили паспорти, а повернули їх лише на наступний день. Грошові кошти у нього вилучала вищевказана особа у чорному форменому одязі, яка повідомила, що він порушив митні правила. Талони йому видали після цього. Смугу руху «ТАХ FREЕ» він обрав лише тому, що смуги з позначкою «червоного коридору» не було, а зі всіх смуг руху відкриті були лише дві. Обидва талони йому видали на другу добу при виїзді з митного поста. Талони йому принесли після складання протоколу. Грошові кошти він позичив у друга в Німеччині для інвестицій у вугільну промисловість на території України. ОСОБА_5 є німецьким партнером, який надав йому позику. Ствердив, що на руки талони йому не видавали, він їх бачив лише в руках у представників митниці, яких він ідентифікував такими представниками по форменому одязі.

Оцінюючи покази ОСОБА_1 суд знаходить їх послідовними, і такими, що не суперечать дослідженим у судовому засіданні доказам.

Встановлені обставини свідчать про те, що митні формальності у відношенні ОСОБА_1 здійснювались до перетину ним зеленої лінії (до початку митного контролю та вибору ОСОБА_1 «зеленого коридору» чи «червоного коридору»), під час проходження паспортного контролю, тобто за межами зони митного контролю.

При цьому, відсутність у пункті пропуску будь-яких позначок (інформаційних табличок, дорожньої розмітки), які вказують на вид смуги, якою рухається громадянин («зелений коридор» чи «червоний коридор») підтверджує, що у ОСОБА_1 при перетині кордону дійсно була відсутня можливість достовірно визначити необхідну для слідування смугу руху.

Як вказують досліджені в ході судового розгляду докази, право обрати відповідну смугу руху для слідування ОСОБА_1 не було забезпечено, чим порушено вимоги п.4.18.2 Технологічної схеми.

Відтак, у цьому випадку положення п. 4.19.2 Технологічної схеми, відповідно до якого для здійснення контрольних процедур транспортний засіб здійснює зупинку один раз на лінії паспортного контролю, застосуванню не підлягають, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 на час вилучення у нього грошових коштів, смуги руху для слідування саме «зеленим коридором» не обирав, а у зону митного контролю не заїхав.

Суд приймає до уваги також той факт, що ОСОБА_1 добровільно повідомив працівникам митниці про наявну в нього валюту, її розмір та місцезнаходження, тобто не приховував її наявність, а тому приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_1 наміру уникнути декларування переміщуваної валюти або її приховування.

Окремо суд відзначає, що у матеріалах справи містяться два контрольні талони проходження митного контролю:

- контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» автомобілем «М-С» (Мерседес) реєстраційний номер НОМЕР_1 з відбитком штемпеля про проходження паспортного контролю «045 Митний пост УГРИНІВ - 07.03.20»;

- контрольний талон №713794 для проходження по «червоному коридору» автомобілем «МЕРС», чотири пасажири, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без відбитка штемпеля про проходження паспортного контролю.

Як пояснив ОСОБА_1 , талон для проходження кордону по «зеленому коридору» йому не видавався, а одразу після перевірки паспортів було проведено огляд автомобіля. Він не перебував в зоні митного контролю п/п «Угринів» 07.03.2020 року чи 08.03.2020 року.

09.03.2020 року ОСОБА_1 було подано письмове зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу особистого користування - автомобіля марки «Mercedes-Benz» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Талон для проходження по «червоному коридору» йому було видано безпосередньо перед його виїздом із пункту пропуску «Угринів». Вказаний талон був заповнений без його участі невідомо ким та коли. Датою видачі контрольного талону для проходження по «червоному коридору» є також 09.03.2020 року.

Згідно службової записки державного інспектора ВОАР УЗПК та ІПМП Галицької митниці Держмитслужби Бащука О.Г., ним було складено протокол про порушення митних правил №0816/20900/20 від 08.03.2020 року. Оскільки о 09:00 годин 08.03.2020 року закінчується робочий час працівників відділу митного оформлення м/п «Угринів», а опис вилученого товару ще не закінчився, то орієнтовно о 08:30 год. транспортний засіб було переведено на «червоний коридор» та підкріплено контрольний талон для проходження по «червоному коридору», з метою змінити статус автомобіля в АСМО «Інспектор» на «затриманий» та в подальшому надати зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу».

Згідно п.4.19.18 Технологічної схеми, перенаправлення транспортного засобу зі смуги руху «зелений коридор» на смугу руху «червоний коридор» здійснюється виключно після пересвідчення у відсутності ознак порушень митних правил лише у разі якщо таке перенаправлення обумовлене необхідністю дотримання порядку переміщення транспортних засобів за їх типами, а також у випадках необхідності оформлення зобов`язання про зворотне вивезення транспортних засобів, що ввозяться громадянами-резидентами, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном. Таке перенаправлення як правило здійснюється без фізичного виведення транспортних засобів на інші смуги руху.

Як видно з письмових пояснень державного інспектора ВМО №2 м/п «Угринів» Гнідця Р.М. /т.3, а.с.162-163/, інформацію щодо пропуску на митну територію України транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_2 до АСМО «Інспектор» було внесено ним. Однак, через значний обсяг роботи та відпрацьованої нічної зміни ним помилково було внесено до інформаційної системи інформацію щодо номеру контрольного талону, виданого гр. ОСОБА_1 («червоний коридор» №ТЕС 713793), в той час коли слід було внести «червоний коридор» №ТЕС 713794. Вказана помилка могла статися через технічні причини, оскільки контрольний талон «Червоний коридор» № НОМЕР_3 було видано на інший транспортний засіб подібної марки «Mercedes».

Зі змісту вказаної службової записки, вбачається що рішення про перенаправлення транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_2 на «червоний коридор» самостійно прийнято працівниками митниці. При цьому, необхідність перенаправлення автомобіля на «червоний коридор» мотивована неоднозначно. Так, підставою для перенаправлення автомобіля стало чи то закінчення робочого часу, чи то необхідність оформлення зобов`язання про зворотне вивезення транспортних засобів, що ввозяться громадянами-резидентами. Крім цього, перенаправлення транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» модель «VIANO», реєстраційний номер НОМЕР_2 відбулось після виявлення у діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, що в повній мірі не узгоджується з положеннями п.4.19.18 Технологічної схеми.

Встановивши наведені вище обставини, суд відзначає, що наявність двох талонів знову ж таки підтверджує те, що саме службові особи митниці обрали для слідування ОСОБА_1 смугу руху «зелений коридор» самостійно. Наведене також ставить під сумнів об`єктивність розпочатого адміністративного провадження.

Досліджені та перевірені в ході розгляду справи протокол про порушення митних правил та докази долучені до нього митним органом на підтвердження вини особи не доводять факту вчинення правопорушення, а також не спростовують доводів, мотивів та доказів наданих стороною захисту.

Окрему оцінку суд надає походженню переміщуваних ОСОБА_1 грошових коштів.

ОСОБА_1 в процесі судового розгляду подано суду належним чином завірені копії розписки про отримання ним 02 березня 2020 року в позику від громадянина Федеративної республіки Німеччина готівкових коштів в розмірі 500 000 євро та 240 000 доларів США під 1,2 % місячних для будівництва в Україні вугільно-брикетної фабрики. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що оригінал розписки не міг бути поданий раніше у зв`язку із тим, що такий знаходився у кредитора - громадянина ФРН.

Також ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи належним чином завірений Договір позики від 17 червня 2020 року, у якому кредитор ОСОБА_5 підтверджує передачу коштів 02.03.2020 року ОСОБА_1 для цілей визначених ним у розписці від 02.03.2020 року (дата фактичної передачі коштів).

ОСОБА_1 вказав, що даний договір було складено 17.06.2020 року з метою можливості проставлення апостиля, згідно з вимогами статті 3 Конвенції (Гаага, 05.10.1961 р.) для легалізації цього документа та застосування в українському суді.

Подані документи суд бере до уваги як докази на підтвердження законності отримання та походження грошових коштів. Наявними документами підтверджується легальне походження грошових коштів, які є позикою від громадянина Федеративної республіки Німеччина ОСОБА_13 .

При цьому вказані документи належним чином засвідчені та перекладені, а тому не викликають жодного сумніву у суду. Зокрема, розписки засвідчені представником міської нотаріальної контори Альвхейм, ФРН та місцевим судом Альгайма, ФРН, а договір цим же судом. Таким чином, наведені документи засвідчені уповноваженими інституціями відповідної Європейської країни.

Обставини викладені ОСОБА_1 збігаються з дослідженими доказами та свідчать про відсутність не тільки факту приховування грошових коштів але й наміру такого приховування, оскільки грошові кошти мають абсолютно легальне походження, про них було одразу ж повідомлено прикордонника та грошові кошти були видані ОСОБА_1 на першу вимогу.

Суд вважає, що у даному випадку, співробітники митниці не діяли відповідно до загально прийнятих правил поведінки між громадянами та посадовими особами, а також відповідно до вимог Митного Кодексу, оскільки безумовно мали можливість надати громадянину, який не представляв собою особу, яка має протизаконні наміри по відношенню до держави Україна або погану репутацію, яка б свідчила про ризики вчинення особою будь-яких правопорушень, письмово задекларувати наявні готівкові кошти в іноземній валюті.

Наведене свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України. Вказане підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які судом безпосередньо були перевірені, яким надано належну оцінку та які відповідають показанням ОСОБА_1 та фактичним встановленим судом обставинам справи.

Суд вважає, що задля ухвалення об`єктивного та обґрунтованого рішення до вказаної справи можливо також застосувати рішення ЄСПЛ у справі «Садоха проти України» від 11.07.2019 року (Заява № 77508/11). Той факт, що вказане рішення вирішує правовідносини пов`язані із застосуванням МК України в редакції чинного у 2011 році, не спростовує можливості його застосування до правовідносин пов`язаних із застосуванням Митного Кодексу від 13.03.2012 року, в редакції чинній станом на 2020 рік, оскільки в даному випадку можна застосувати загальні принципи, які були відзначені Європейським Судом у справі пов`язаній із недекларуванням готівкової валюти, яка була при особі при перетині митного кордону України. Отже, наведене вказує на релевантність згаданого рішення по відношенню до даної справи.

Так, у п. 30 вказаного рішення, Судом зазначено серед іншого наступне: «…немає жодних ознак того, що заявник умисно намагався обійти митні правила. Уряд не оскаржив, що під час перевірки на безпеку заявник не заперечував перевезення готівки. Той факт, що українські органи державної влади не порушили кримінальне провадження щодо заявника, також свідчить про визнання ними того, що заявник не мав наміру обманути їх і, що наклавши на заявника стягнення у вигляді конфіскації, українські органи влади не прагнули запобігти якій-небудь незаконній діяльності, такій як відмивання грошей, обіг наркотичних засобів, фінансування тероризму або ухилення від сплати податків. Кошти, які перевозив заявник, були отримані законним шляхом, і він мав право вивезти їх з України, якби задекларував їх митним органам. З цього випливає, що єдиною протиправною (проте не кримінальною) поведінкою, відповідальність за яку могла бути покладена на заявника, було те, що він письмово не задекларував митним органам факт перевезення ним через кордон готівки у такому обсязі».

Для суду є очевидним, що у цій справі підтвердження законності походження вилучених грошових коштів, а також особистість ОСОБА_1 , який є громадянином України, раніше не був помічений у жодній протиправній діяльності, в тому числі у порушення митних правил, і який проживає у Німеччині та прибув в Україну задля здійснення будівництва в Україні вугільно-брикетної фабрики, а також надання грошових коштів на першу вимогу відповідних посадових осіб, у своїй сукупності свідчать про відсутність підстав вважати вилучені грошові кошти засобом для незаконних дій в Україні. Жодних доказів таких намірів в ОСОБА_1 суду в процесі розгляду справи не було надано.

Обґрунтовуючи свою позицію про доцільність притягнення особи до відповідальності, митний орган посилається на Положення «Про транскордонне переміщення валютних цінностей», яке затверджено Постановою Правління Національного банку України 02.01.2019 року № 3. Вказане Положення встановлює обмеження за сумою ввезення в Україну та вивезення з України готівкової валюти і банківських металів, у сумі 10000 євро.

Разом з цим, таке Положення прийнято, з метою реалізації вимог Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року, що зазначено безпосередньо у Постанові Правління НБУ. Таким чином, не застосування вимоги ЗУ «Про валюту і валютні операції», який є спеціальним та за своїм значенням є першоджерелом по відношенню до такої Постанови, ставить під сумнів позицію митного органу, оскільки у даному випадку втрачається основне значення Закону над іншими нормативно-правовими актами.

Як вже зазначалось судом, відповідно до ЗУ «Про валюту і валютні операції» дії, що здійсненні громадянином України ОСОБА_1 визначаються як валютна операція, у вигляді транскордонного переміщення валютних цінностей (п. 12 ст. 1 Закону).

Статтями 4 та 8 цього Закону, встановлено положення, які направлені по-перше на свободу волевиявлення у здійсненні валютних операцій, в тому числі під час транскордонного переміщення, по-друге законодавче обмеження суми для такого переміщення, яка дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, з обов`язковим письмовим декларуванням митним органам.

Таким чином, цим Законом встановлюються гарантії кожній особі для вільного здійснення валютних операцій. Не може бути будь-яких обмежень щодо таких операцій, окрім випадків, забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, а також випадків запровадження Національним банком України заходів захисту.

Суд також враховує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 494 МК України, протокол про порушення митних правил є основним джерелом доказів. Протокол складається у кожному випадку виявлення порушення митних правил, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення порушення митних правил, ніякого іншого документу про прийняття до провадження митними органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про порушення митних правил, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення та об`єктивність провадження у справі в цілому.

Протокол про порушення митних правил це фактично комплексне джерело доказової інформації. При цьому він набуває значення доказу лише за умови коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою митних органів; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим відповідною нормою чинного законодавства. Протокол про порушення митних правил повинен містити перелік всіх обов`язкових реквізитів до нього, і у разі їх відсутності він не може мати доказового значення.

Таким чином, протокол про порушення митних правил займає провідне місце в переліку засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи митних органів встановлюють наявність чи відсутність митного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного розв`язання справи. Така позиція законодавця вимагає саме від посадових осіб, які складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Натомість, уповноваженими представниками митного органу наведені вимоги при складанні протоколу про порушення митних правил № 0816/20900/20 від 08.03.2020 року виконано не було.

Обставинам, які були встановлені уповноваженими представниками митниці можливо було дати більш об`єктивну оцінку, що відповідало б принципу об`єктивності та розумного співвідношення між цілями державної політики у митній справі та засобами їх досягнення, в тому числі враховуючи ту обставину, що жодних негативних наслідків та будь-якої матеріальної шкоди держава в даному випадку не зазнала.

Суд критично оцінює дії представників митного органу, які пов`язані з ненаданням особі можливості задекларувати наявні грошові кошти, які не були приховані від митного контролю і про які стало відомо у зв`язку із їх зверненням до ОСОБА_1 під час проходження паспортного контролю, а також виявлені в ході судового розгляду обмеження наявні при перетині кордону ОСОБА_1 , зокрема відсутність у нього можливості самостійно обрати між «зеленим» та «червоним» коридором, яка фактично була штучно створена митницею в результаті закриття більшості смуг руху та відсутності коридорів з відповідними позначками.

Крім цього, у матеріалах митної справи містяться зауваження ОСОБА_1 до протоколу та письмові пояснення надані російською мовою.

Однак, з протоколу про порушення митних правил не вбачається, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі право користування послугами перекладача було роз`яснено та забезпечено ОСОБА_1 належним чином, адже неможливо не звернути увагу на те, що пояснення надані не на тій мові на якій складено протокол.

Тобто, незважаючи на те, що ОСОБА_1 є громадянином України та в судовому засіданні під час надання пояснень на питання суду спрямоване на реалізацію усіх передбачених чинним законодавством гарантій, в тому числі гарантії розуміти мову якою ведеться провадження або користуватися допомогою перекладача, показав, що розуміє державну мову, при оформленні протоколу в ОСОБА_1 належним чином не було з`ясовано, чи володіє він в достатній мірі українською мовою, тобто мовою якою здійснюється провадження у справі, та чи потребує ОСОБА_1 послуг перекладача, чим фактично не забезпечено належної фіксації у протоколі гарантій останнього, передбачених ст. 498 МК України.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

У справі «Barbera, Messegu and Jabarbo v. Spain» від 6 грудня 1998 року п. 146 Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудній вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь який сумнів має тлумачитись на користь підсудного.

Водночас, наведені вище факти та обставини свідчать про те, що уповноваженими особами митного органу не досліджено та не перевірено належним чином всіх реально можливих версій щодо характеру події, винуватості особи та інших важливих для встановлення об`єктивної істини обставин справи.

В процесі провадження у справі митним органом не дотримано принципу повноти дослідження обставин справи, що суттєво впливає на об`єктивність рішення у провадженні, а також не здобуто такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені у протоколі висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.

Встановлені факти і обставини справи свідчать про те, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів щодо приховування готівкових грошових коштів та надання митним органом можливості ОСОБА_1 письмово задекларувати їх. Відеофіксації подій, які мали місце 07.03.2020 року для спростування доводів сторони захисту, суду митницею не надано та не використано можливості отримати такі відеоматеріали у польської сторони, хоча така можливість була. При цьому, у суду немає підстав ставити під сумнів доводи сторони захисту, які відповідають дослідженим доказам. Митний орган, маючи усі можливості для належного доведення обставин справи, зокрема за допомогою відеофіксації, яка здійснюється в межах міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Угринів-Долгобичув», за існуючих невідповідностей щодо розмежування смуг руху на «зелений» та «червоний коридор», не вжив жодних заходів для дотримання права ОСОБА_1 на вибір відповідної смуги руху для декларування валюти, походження контрольного талону по «зеленому коридору» належним чином не обґрунтував. Натомість в ході розгляду справи встановлено порушення вимог ст. 3 Закону України «Про прикордонний контроль», згідно якої під час прикордонного контролю посадові та службові особи Державної прикордонної служби України здійснюють свої повноваження в межах, передбачених Конституцією України, цим Законом, Законом України «Про Державну прикордонну службу України», іншими актами законодавства України, а також міжнародними договорами України, а саме позбавлення ОСОБА_1 можливості самостійно обрати смугу руху для проходження прикордонно-митного контролю.

Крім того, митний орган повністю проігнорував можливість отримати інформацію у польської сторони стосовно способу перетину польського митного кордону ОСОБА_1 , зокрема наявність у нього грошових коштів та їх декларування під час такого перетину. Натомість, той факт, що відповідні органи Республіки Польща повідомили суд про відсутність у них жодних даних про протиправну поведінку ОСОБА_1 також вказує на те, що громадянин ОСОБА_1 є законослухняною особою і не мав наміру порушувати положення чинного національного митного законодавства.

Відповідно до ст.5 МК України, державна митна політика - це система принципів та напрямів діяльності держави у сфері захисту митних інтересів та забезпечення митної безпеки України, регулювання зовнішньої торгівлі, захисту внутрішнього ринку, розвитку економіки України та її інтеграції до світової економіки. Державна митна політика є складовою частиною державної економічної політики.

Таким чином, Митний кодекс України покладає на митний орган, серед іншого, функції по захисту внутрішнього ринку, розвитку економіки України та її інтеграції до світової економіки.

Не може залишитись поза увагою суду і мета ввезення ОСОБА_1 грошових коштів на територію України, а саме здійснення будівництва в Україні вугільно-брикетної фабрики, що прямо засвідчено в документах які стосуються позики і які засвідчені представником відповідної міської нотаріальної контори у ФРН та відповідним місцевим судом ФРН. Тобто, ОСОБА_1 ввозив на територію України грошові кошти задля їх інвестування в економіку України.

Згідно положень ст. 18 Закону України «Про інвестиційну діяльність», держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб`єктів. Державні органи та їх посадові особи не мають права втручатися в діяльність суб`єктів інвестиційної діяльності, крім випадків, коли таке втручання допускається чинним законодавством і здійснюється в межах компетенції цих органів та посадових осіб.

Стаття 19 цього ж Закону встановлює, що захист інвестицій - це комплекс організаційних, технічних та правових заходів, спрямованих на створення умов, які сприяють збереженню інвестицій, досягненню цілі внесення інвестицій, ефективній діяльності об`єктів інвестування та реінвестування, захисту законних прав та інтересів інвесторів, у тому числі права на отримання прибутку (доходу) від інвестицій.

Держава гарантує захист інвестицій незалежно від форм власності, а також іноземних інвестицій. Захист інвестицій забезпечується законодавством України, а також міжнародними договорами України. Інвесторам, у тому числі іноземним, забезпечується рівноправний режим, що виключає застосування заходів дискримінаційного характеру, які могли б перешкодити управлінню інвестиціями, їх використанню та ліквідації, а також передбачаються умови і порядок вивозу вкладених цінностей і результатів інвестицій.

З метою забезпечення сприятливого та стабільного інвестиційного режиму держава встановлює державні гарантії захисту інвестицій.

Державні гарантії захисту інвестицій - це система правових норм, які спрямовані на захист інвестицій та не стосуються питань фінансово-господарської діяльності учасників інвестиційної діяльності та сплати ними податків, зборів (обов`язкових платежів). Державні гарантії захисту інвестицій не можуть бути скасовані або звужені стосовно інвестицій, здійснених у період дії цих гарантій.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що:

-під час перетину кордону ОСОБА_1 , митний орган фактично штучно створив умови за яких вказаний громадянин був позбавлений можливості пройти митний контроль відповідно до встановленої процедури. Зокрема, про наведене свідчить закриття більшості коридорів (каналів) для проїзду транспортних засобів на посту, а також відсутність відповідних позначок щодо виду коридору на митному посту та на в`їзді на нього;

-під час перетину кордону ОСОБА_1 митним органом були допущені порушення Технологічної схеми, яка регламентує порядок проходження митного контролю;

-посадові особи митного органу позбавили ОСОБА_1 можливості самостійно обрати коридор для проходження митного контролю, проігнорували усі клопотання ОСОБА_1 про надання йому можливості задекларувати грошові кошти та фактично самостійно, замість нього, визначили коридор яким ОСОБА_1 перетинав митний кордон;

-ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій спрямованих на приховування від митного контролю грошових коштів;

-грошові кошти які були вилучені в ОСОБА_1 мають легальне походження, їх отримання засвідчене представниками відповідних Європейських інституцій, в тому числі судом ФРН. Жодних негативних наслідків від ввезення даних грошових коштів на територію України не настало;

-обмеження прав ОСОБА_1 під час проходження митного контролю та вилучення у нього грошових коштів, які були отримані легальним шляхом у іноземного контрагента, з цільовим призначенням будівництво фабрики на території України, тобто фактично інвестування грошових коштів у економіку держави, спричинило як порушення прав ОСОБА_1 так і нанесло репутаційних втрат для держави України, як держави яка належним чином забезпечує інвесторам реалізацію їх прав та гарантій. При цьому, положення Митного кодексу України прямо покладають на митний орган, функції по захисту внутрішнього ринку, розвитку економіки України та її інтеграції до світової економіки, а положення чинного національного законодавства покладають на державу, зокрема на державні органи, обов`язок сприяти інвесторам у забезпеченні їх прав на здійснення економічної діяльності без жодних протизаконних втручань та реалізацію інвесторами усіх гарантій які їм надано державою.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, суд виходячи із загальних засад державної митної справи, законності, презумпції невинуватості, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та обов`язків, вважає, що під час розгляду даної справи не здобуто та суду не надано достатніх, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України.

Матеріали справи не містять достатніх, належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , свідомо порушив встановлений цим Кодексом порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто намагався перемістити через митний кордон України грошові кошти в сумі 500 000 євро та 240000 доларів США, обравши формою проходження митного контролю «зелений коридор» з порушенням визначеної законодавством процедури.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та враховуючи вимоги закону щодо того, що усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягається до відповідальності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.471 МК України.

Характеризуючи дії ОСОБА_1 , суд не залишає поза увагою і факти порушень, які допущені співробітниками митниці під час здійснення митних процедур та провадження у справі, викладені вище у постанові.

Відповідно до ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

З урахуванням наведеного, провадження по справі підлягає закриттю, а вилучені згідно протоколу грошові кошти в сумі 490 000 євро та 240000 доларів США поверненню ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі.

Керуючись ст.ст. 458, 459, 461, 471, 486, 527, 528 Митного кодексу України

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно протоколу про порушення митних правил № 0816/20900/20 від 08.03.2020 грошові кошти в сумі 490 000 євро та 240000 доларів США повернути ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.