Справа № 3/593/251/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"09" липня 2021 р. м.Бережани Тернопільська область

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бережани Тернопільської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шибалин Бережанського району Тернопільської області, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, проживаючого в АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,-

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №466678 від 08 квітня 2021 року вбачається, що «08 квітня 2021 року о 21 год. 49 хв. в м.Бережани по вул.Шевченка водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу Драгер Alcotest 6810 із застосуванням технічних засобів, а саме нагрудної боді камери. Результат огляду становив 0,40 ‰ проміле».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. У письмових пояснення від його імені, які подані його представником адвокатом Сливінським В.І. вказав, що своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП він не визнає, просить закрити справу за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки транспортним засобом в стані сп`яніння він не керував, алкоголь (пиво) вжив після керування транспортним засобом, оскільки не мав наміру продовжувати рух транспортним зособом, а мав передати його для керування своєму знайомому. Під час складання протоколу він наголошував працівникам поліції, що алкоголь за кермом авто не вживав, однак йому пояснили, що є результат і що він зможе його оскаржити у суді, право скористатися правовою допомогою йому не роз`яснили. Справу просив розглянути у його відсутність.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сливінський О.В. у судове засідання не з`явився. Подав до суду письмове клопотання, в якому просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що останнє калібрування приладу, за допомогою якого проводили огляд ОСОБА_1 здійснено 02 березня 2021 року, а в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про повірку приладу газоаналізатор «Драгер Алкотест 6810» та його чинність, а відомості щодо результату такого огляду не можуть бути належним доказом із врахуванням відсутності інформації про їх достовірність. У протоколі не наведено ознак алкогольного сп`яніння. Згідно відеофайлів, які додані до матеріалів справи, не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. У матеріалах справи відсутні відомості про пристрій, за допомогою якого було здійснено відеофіксацію (серія, номер, сертифікат). Відеозапис має ознаки переривання і не може вважатися належним та допустимим доказом. Також працівниками поліції було грубо порушено право ОСОБА_1 на правову допомогу, оскільки йому не роз`яснили таке право.

Взявши до уваги клопотання адвоката Сливінського О.В., письмове пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та перевіривши докази по справі на їх належність, допустимість й достатність у логічному взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з такого.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , той заперечує факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Поряд з цим не заперечує вживання алкогольних напоїв (пива) після зупинення ним транспортного засобу, оскільки наміру продовжувати рух транспортним засобом він не мав.

Як вбачається із досліджених у судовому засіданні відеозаписів, на них не зафіксовано факту здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом Mercedes-Benz E-240, номерний знак НОМЕР_1 08 квітня 2021 року о 21 год. 49 хв.

Отже, суд приходить до переконання, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (чи перед початком руху чи під час руху на транспортному засобі вживав алкогольні напої та перебував в стані алкогольного сп`яніння).

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Разом з тим, в матеріалах про адміністративне правопорушення наявний диск з відеофайлами, проте матеріали справи не містять відомостей про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення: номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосується технічного приладу «нагрудної бодікамери», не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру щодо ОСОБА_1 проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Ці обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським, під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання.

Відповідно до пункту 2 розділу 3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд вважає за необіхідне зазначити, що відеозапис на оптичному диску, який доданий до матеріалів справи, має ознаки переривання.

Отже, з врахуванням вище вказаних обставин, суд констатує, що відеозапис, поданий працівниками поліції в підтвердження вини ОСОБА_1 не є належним та допустимит доказом у справі.

Окрім цього із відеоматеріалів не вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, що є порушенням його права на захист.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Таким чином, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена належними та допустими доказами і за таких обставин провадження у справі підлягає закриттю за недоведеністю, а відтак відсутністю у діях ОСОБА_1 складу згаданого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв?язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко