Справа № 477/1118/21
Провадження № 3/477/693/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 рокум. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., за участю секретаря судових засідань Тристан В.О., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2021 року о 03.55год. ОСОБА_1 , керуючи на автодорозі «Миколаїв-Станіслав», 1 км Вітовського району Миколаївської області транспортним засобом «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Також надав письмові пояснення, в яких зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, 22 травня 2021 року, приблизно о 04 год. ранку він знаходився у своєму транспорті та був припаркований на краю дороги «Миколаїв Станіслав», не доїжджаючи до м. Миколаїв. До нього підійшли два поліцейських управління патрульної поліції, представилися та попросили вийти з машини, після чого запитали, як він почувається. Він пояснив, що напередодні ввечері повертався додому у м. Миколаїв, але його машина зламалась, він подзвонив товаришу, щоб той допоміг відбуксирувати своїм транспортом його машину, але він зможе лише зранку. Щоб машину не обікрали, він вирішив у ній заночувати. Підозрюючи, що він у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували йому пройти тест на алкоголь. Він погодився, що пив алкоголь, але після того, як машина зламалась, а тому він не бачив сенсу проходити цю процедуру, на що йому відповіли, що за відмову складуть протокол.

Посилаючись на ст. ст. 77, 78 КАС України, вважав недоведеність працівниками поліції факту вчинення ним правопорушення.

Викликана в судове засідання свідок ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала письмові пояснення, в яких зазначила, що у ніч з 21 на 22 травня 2021 року вони з ОСОБА_1 знаходились разом та випивали. Він пив пиво, а вона горілку. Вони посварились та ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля і поїхав, а вона викликала поліцію та повідомила, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом у стані сп`яніння та надала письмові пояснення працівникам поліції. Наступного дня ОСОБА_1 повідомив їй, що він пив безалкогольне пиво. Чи дійсно ОСОБА_1 пив безалкогольне пиво, вона зазначити не може, оскільки у ту ніч вона лише бачила обрис пляшки, тому могла помилитись з визначенням статусу алкогольного чи безалкогольного пива. Отже, вона не може підтвердити факт управління ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. В заяві зазначила про обізнаність щодо кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань.

Викликані до суду працівники поліції у судове засідання не з`явились, відповідно до наданих рапортів, зазначили про неможливість прибути у судове засідання через перебування за межами Миколаївської області та відповідно до змісту рапортів, під час несення служби 22.05.2021 року, близько 3.00год. ночі отримали виклик про те, що водій ОСОБА_1 в с. Лимани погрожує дівчині фізичною розправою, а також заявниця повідомила, що ОСОБА_1 знаходиться у нетверезому стані та керує власним автомобілем марки «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухається у бік м. Миколаєва. Вони виїхали за місто та їм назустріч рухався даний автомобіль. Розвернувшись, вони поїхали за ним. Автомобіль одразу з`їхав на узбіччя та вимкнув освітлювальні прибори. Коли вони підійшли до автомобіля, побачили, що водій перелазить з-за керма на заднє сидіння автомобіля. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_1 почав демонстративно вживати алкогольні напої. В подальшому на місце зупинки приїхала заявниця, яка надала пояснення по даній події. Відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП України, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (з наступними змінами) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 266 КУпАП (зі змінами, внесеними Законом України № 1231-IX від 16.02.2021) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписом, долученим до матеріалів справи, а також не спростовується і самим ОСОБА_1 в письмових поясненнях, наданих на адресу суду.

Відповідно до матеріалів справи, 22.05.2021 року отримано повідомлення від ОСОБА_2 , про конфлікт між нею та ОСОБА_1 та, будучи повідомленою про завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ст. 383 КК України, ОСОБА_2 заявила про керування ОСОБА_1 власним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Також в своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що 22.05.2021 року разом з ОСОБА_1 вживала горілку. Вони посварилися та ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, сів за кермо власного автомобілю «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та поїхав ( а.с. 4-6).

Отже, у працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та підстави для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Під час огляду застосовувались технічні засоби відеозапису, що відповідно до статті 266 КУпАП (зі змінами, внесеними Законом України № 1231-IX від 16.02.2021р.) не потребує присутності двох свідків. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту та у медичному закладі, на що останній зазначив, що у цьому немає сенсу, оскільки він, дійсно, випив алкогольні напої, а також під час проведення відеозапису демонстративно вживав алкогольний напій, зазначаючи, що він пасажир.

Відповідно до статті 254 КУпАП, за результатами огляду працівниками поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 210265 від 22.05.2021 року, цього ж дня о 03.55год. ОСОБА_1 на автодорозі «Миколаїв-Станіслав», 1 км Вітовського району Миколаївської області керував транспортним засобом «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, нервовий, не стійка хода), відмовився продувати прибор «Драгер» на місці зупинки та від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписом та поясненнями ОСОБА_1 .

Щодо заперечень ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а чекав товариша для буксирування його машини та випив спиртне після того, як машина зламалась, а також щодо його пояснень, зафіксованих на відеозапису, що він є пасажиром, а не водієм, суд зазначає наступне.

Як зазначив у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 , він повертався на автомашині додому, що підтверджується також поясненнями свідка ОСОБА_2 , наявними в матеріалах справи та наданих до суду. Як в поясненнях свідка, наданих працівникам поліції, так і в поясненнях, наданих нею до суду, в ніч на 22 травня 2021 року вони разом з ОСОБА_1 відпочивали за містом, вживали спиртне та після сварки ОСОБА_1 сів за кермо своєї автомашини та поїхав додому, про що вона повідомила працівників поліції. При цьому зазначила, що інших осіб разом з ними не було. В поясненнях, наданих до суду, свідок зазначила, що не впевнена, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки міг пити безалкогольне пиво, але з впевненістю стверджувати про це не може.

Отже те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а не був пасажиром, підтверджується вищезазначеними доказами.

Крім того, ОСОБА_1 , зазначивши в поясненнях про те, що викликав товариша, щоб відбуксирувати його автомашину і вживав спиртне, коли вже чекав свого товариша, будь-яких доказів цих обставин не надав, клопотання про виклик та допит цієї особи у судовому засіданні не заявляв. В той же час, суд звертає увагу на те, що відповідно до відеозапису з нагрудної камери, під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 про ці обставини не заявляв, повідомивши лише, що він пасажир.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 23.5. Правил дорожнього руху України, буксирування механічного транспортного засобу на жорсткому або гнучкому зчепленні повинно здійснюватися лише за умови, що за кермом буксированого транспортного засобу перебуває водій (крім випадків, коли конструкція жорсткого зчеплення забезпечує буксированому транспортному засобу повторення траєкторії руху транспортного засобу, що буксирує, незалежно від величини поворотів).

За п.п. 5 ст. 8 розділу ІІ Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, з додатками до Європейської угоди від 01 травня 1971 року, водій повинен контролювати свій транспортний засіб таким чином, щоб завжди бути у змозі належним чином керувати ним. Він повинен бути ознайомлений з правилами дорожнього руху, положеннями в частині безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку, як втома, прийом ліків та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи під дією наркотичних засобів.

Отже, якщо ОСОБА_1 і дійсно чекав буксирування транспортного засобу, то мав знати, як особа, яка отримала посвідчення водія, Правила дорожнього руху та положення п. 23.5, відповідно до яких він має перебувати за кермом буксированого транспортного засобу, тому такі заперечення, як і факт демонстративного вживання алкогольних напоїв під час спілкування з працівниками поліції, зафіксовані на відеозаписі, суд оцінює критично, як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Щодо посилання на неповноту відеозапису, суд зазначає, що недотримання безперервності ведення відеозапису позбавляє цей доказ повноти відображення подій, але не спростовує факти, зафіксовані цим відеозаписом, тим більш, що вони підтверджені також поясненнями свідка та особистими поясненнями ОСОБА_1 .

Як слідує з письмових пояснень ОСОБА_1 та з відеозапису, він був обізнаний про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та наступного дня звернувся до адвоката для надання правової допомоги.

Посилання ОСОБА_1 на положення ст. 77 КАС України щодо обов`язку доказування у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, є помилковим, оскільки справа про адміністративне правопорушення розглядається в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення, який є одночасно нормами матеріального та процесуального права.

Протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із доказів у справі, який оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами справи, що підтверджують або спростовують винуватість особи. Інші дії працівників поліції, що пов`язані з виконанням посадових обов`язків, не можуть бути предметом судової перевірки у цій справі як окремий елемент дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, що можуть бути оскаржені в порядку КАС України.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Отже, обставини справи, встановлені на підставі наявних у ній доказів, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто - порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 280, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Штраф перераховувати на рахунок № UA0014001, отримувач: Миколаїв. ГУК/Микол.обл./21081300; код (ЄДРПОУ) 37992030, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. (рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу судовий збір).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.А. Саукова