ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/3/21 Номер провадження 33/814/217/21Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.2 ст.154 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

його захисника Губини А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 26 січня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, несудимий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі 51 грн з конфіскацією тварин.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 09 листопада 2020 року порушив правила тримання собак, внаслідок чого належні йому собаки породи «Хаскі» за адресою: АДРЕСА_1 , загризли домашню живність, що належить ОСОБА_2 , чим було завдано майнову шкоду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 293369 від 04 грудня 2020 року складений з порушенням ст.256 КпАП України, а тому не може бути доказом його винуватості.

Вказує, що датою адміністративного правопорушення є 09 листопада 2020 року, заява про правопорушення подана ОСОБА_2 20 листопада 2020 року, а протокол, всупереч вимогам ст.254 КпАП України, складений лише 04 грудня 2020 року і при цьому не містить ні опису суті правопорушення, ні свідків події.

Зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки його показанням про те, що собаки породи «Хаскі» не агресивні, гуляють у дворі, який огороджений і межує з болотом.

Звертає увагу, що матеріали справи не містять жодного доказу нанесення матеріальних збитків потерпілим.

Крім того, наголошує, що обставини, викладені у постанові судді, не утворюють об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КпАП України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, перевіривши її доводи, приходжу до такого.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду наведених вимог закону не дотримався та прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КпАП України.

Диспозицією цієї частини статті Кодексу встановлена відповідальність, зокрема, за тримання собак у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Таким чином, об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у порушенні правил тримання собак,що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Утримання тварин у домашніх умовах регулюється правилами, затвердженими відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 в засіданні місцевого та апеляційного судів заперечував свою винуватість у вчиненні правопорушення та пояснював, що собаки утримуються на огородженому подвір`ї його домогосподарства і вранці 09 листопада 2020 року вони були у дворі, жодних слідів крові чи пір`я на них не було.

Дізнавшись від Ільченків, що собаки загризли домашню птицю, він ( ОСОБА_1 ) запропонував оглянути її та в разі підтвердження цього готовий був відшкодувати шкоду, проте на своє подвір`я потерпіла його не пустила.

Потерпіла ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні суду першої інстанції показали, що вранці 09 листопада 2020 року виявили у дворі свого домогосподарства належних ОСОБА_1 собак, якізагризли 40 курей, 20 качок та індика, після чого викликали поліцію.

Проте цього дня поліцейські жодних процесуальних документів щодо такої події не складали.

Протокол огляду трьох собак, складений 04 грудня 2020 року дільничним офіцером поліції, містить лише інформацію про параметричні дані собак породи «Сибірський Хаскі», які знаходилися у вольєрі на території домогосподарства ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 293369 від 04 грудня 2020 року, поліцейський, викладаючи склад адміністративного правопорушення, зазначив, що собаки, які належать ОСОБА_1 загризли 40 курей, 20 качок та індика, чим завдано шкоди майну ОСОБА_2 .

При цьому протокол про адміністративне правопорушення, всупереч ст.256 КпАП України, не містить жодного посилання на те, які ж порушення допустив ОСОБА_1 під час утримання собак.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суддя місцевого суду також не зазначив який нормативний акт порушено ОСОБА_1 .

Більше того, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази на підтвердження факту знищення птиці та її кількості на території домогосподарства ОСОБА_2 .

Інших доказів вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять і під час розгляду справи не встановлено.

Наведені обставини свідчать про те, що суддею в порушення вимог ст.280 КпАП України належним чином не з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винуватий ОСОБА_1 у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та чи заподіяно майнову шкоду.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до приписів закону (ст.29 КпАП України), адміністративне законодавство допускає конфіскацію лише конкретного майна: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення.

Тому загальна вказівка у резолютивній частині оскаржуваної постанови про конфіскацію тварин без конкретного їх визначення є неприпустимою.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, постанова судді підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 цього Кодексу.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 26 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.