Справа
№ 489/843/21
Провадження
№3/489/783/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 р. м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Губницький Д.Г. у відкритому судовому засіданні за участі секретаря Бугаєвського В.А., в залі суду, розглянув матеріали справи, які надійшли від Головного управління ДПС у Миколаївській області про вчинення адміністративного правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ "УКРТРАНСЮГ", який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу №44 про адміністративне правопорушення від 03.02.2021 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «УКРТРАНСЮГ», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 81/6, оф. 312, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме: ним було збільшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21) на загальну суму 442942 грн. за жовтень 2020, чим порушено п.198.1, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України.

ОСОБА_1 був викликаний в судове засідання вчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, письмового клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Тобто, судом було вжито всіх необхідних заходів для виклику особи в судове засідання.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні стверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення № 44 від 03.02.2021; копією акту № 103/14-29-07-03/35218319 від 06.01.2021 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «УКРТРАНСЮГ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 від`ємного значення з податку на додану вартість; копією акту від 14.01.2021 р. про неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Водночас, згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Отже, із наданих суду матеріалів вбачається, що порушення п.198.1, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України щодо завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 442942 грн за жовтень 2020, було допущено 18.11.2020 при поданні відповідної податкової декларації податку на додану вартість №. Вказане порушення не є триваючим, така кваліфікація дій органом ДПС є помилковою, оскільки вчинене однократно, не припинене в подальшому за власною волею порушника або діями правоохоронних органів тощо.

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП були направлені на адресу Ленінського районного суду м. Миколаєва 09.02.2021, що вбачається зі штемпеля на конверті про відправку, та надійшли до суду і були передані судді 11.02.2021, що вбачається протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, тобто за тиждень до спливу тримісячного строку з дня вчинення правопорушення ОСОБА_2 (з 18.11.2020 строк до 18.02.2021).

Отже, з моменту вчинення адміністративного правопорушення минуло більше трьох місяців, а відтак - провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

При цьому, хоча нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі, вважаю, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов. Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Зважаючи на зазначену вище правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, вважаю, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, що указує на можливість визнання вини.

Керуючись ст.ст. 38, 247 п. 7, 256, 268, 283-285, 287 КУпАП, та відповідно до ч.1 ст.163-1 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Д. Г. Губницький