Справа № 158/3092/20
Провадження № 3/0158/19/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2021 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Сіліч Ю.Л., за участю секретаря судового засідання - Оніщук Н.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Дениса О.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого неофіційно,
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В
12 грудня 2020 року о 00 год. 30 хв., ОСОБА_1 по вул. Чкалова в м. Ківерці керував автомобілем марки «Пежо Партнер», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та, в порушення вимог п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав та вказав, що того дня перебував на роботі у власному гаражі, який розміщено на території його домоволодіння (займається авторемонтом). Автомобіль було припарковано на дорозі перед гаражем. До нього під`їхали поліцейські та висловили пропозицію пред`явити документи; під час розмови вказали, що вбачають ознаками алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Ствердив, що при оформленні протоколу був лише один свідок, а не два, як зазначено у протоколі.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Денис О.І. суду вказав, що його довіритель у день та час, що вказаний у протоколі, не керував автотранспортним засобом. Вважає, що останній не перебував у статусі водія, а тому на нього не можуть поширюватись положення п.2.5 ПДР України. Ствердив, що його довіритель не отримував копії протоколу про адміністративне правопорушення; у ньому відсутні підписи останнього щодо відмови від його отримання. Просив закрити провадження за відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні заявив клопотання про виклик свідків, яких заначено у протоколі та поліцейського, як особу, уповноважену на складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що слід вирішити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення із заслуховуванням пояснень особи, яка була уповноважена на складення проколу про адміністративне правопорушення ( поліцейський - ОСОБА_2 ) та свідків, що зазначено у проколі про адміністративне правопорушення.
Працівник поліції, як особа, що уповноважена на складення протоколу про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що 12.12.2020 року під час патрулювання м. Ківерці, по вул. Чкалова помітив автомобіль марки «Пежо Партнер», що вказаний у протоколі, з явними механічними пошкодження, а саме: відсутньою підсвідкою номерного знаку. Патрулем було увімкнуто проблискові маячки та висловлена вимога щодо зупинки ТЗ особою водієм. Однак, на вимогу поліцейських водій не зупинився; натомість продовжував рух автомобілем. Автомобіль здійснив зупинку поблизу будинку (приватний сектор); з місця водія вийшов саме ОСОБА_1 , який намагався втекти на територію приватного сектору, однак був зупинений працівниками поліції. Особу було проінформовано про причину зупинки (відсутність підсвічування державного номерного знаку) та висунуто вимогу про пред`явлення документів на право керування транспортним засобом. Однак, ОСОБА_1 відмовився надавати вказані документи. Особу було встановлено згідно бази ІПНП. За наслідками - винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.
При спілкуванні з вищевказаною особою, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки ТЗ. Однак, останній відмовився пройти вказаний огляд. Тому, відповідно до вимог ПДР України, було запропоновано пройти такий огляд у медичному закладі, на що також поступила відмова. Відмова щодо проходження огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння та складення проколу відбувалось за участю двох свідків, які вказані у протоколі; пояснення відібрано та долучено до протоколу. Щодо відсутності відеозапису з моментом руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , пояснив, що така можливість технічно була відсутня у зв`язку із зарядженням інших пристроїв у службовому авто. Саме тому вказаний відеозапис не вдається можливим пред`явити до суду.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, пояснення працівника поліції, який є особою, що уповноважена на складення протоколу про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1 , суддя приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з п. 2.5 ПДР - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто у відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку, повністю стверджується доказами, які містяться у матеріалах справи в їх сукупності, які належним чином оцінені судом з точки зору їх належності та допустимості.
Зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №457579 від 12.12.2020 року, ОСОБА_1 о 00 год. 30 хв., по вул. Чкалова в м. Ківерці керував автомобілем марки «Пежо Партнер», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та, в порушення вимог п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків (а.с.2).
Вказана обставина підтверджується письмовими показаннями свідків ОСОБА_3 (а.с.4), ОСОБА_4 (а.с.5), відповідно до яких останні вказали, що були свідками відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння; при цьому вказали, що останній мав ознаки алкогольного сп`яніння. Суд вважає вказані докази належними та допустимими, а тому, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини, бере їх до уваги при ухваленні рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Факт відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом із бодікамери поліцейського від 12.12.2020 року (а.с.7 робоча копія відеозапису).
Факт відмови ОСОБА_1 від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення та підпису підтверджується вищевказаним відеозаписом.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення в неавтоматичному режимі серії БАА № 781097 від 12.12.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.3).
Згідно довідки Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області №9637 від 16.12.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався; не позбавлений права керування транспортними засобами (а.с.6).
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у суду.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Правопорушення, за вчинення якого притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відноситься до Глави 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» у зв`язку з чим, при прийнятті рішення суд не бере до уваги особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З врахування наведеного, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній такого немає.
Відповідно до ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи вищенаведене, вважаю за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Разом з тим, суд не бере до уваги твердження захисту щодо ймовірного порушення працівниками поліції правила складення протоколу, а саме відсутності у протоколі підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та вручення його копії, оскільки відповідно до відеозапису із бодікамери вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, надано можливість ознайомлення із процесуальним документом, однак останній відмовився його підписати та отримати.
Той факт, що поліцейським не зазначено у відповідній графі протоколу про відмову від підпису та отримання копії документу, судом береться до уваги, однак не може бути підставою для визнання особи невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження адвоката щодо відсутності будь-якого доказу на підтвердження перебування його довірителя у статусі водія на момент складення протоколу спростовується постановою про накладення адміністративного стягнення в неавтоматичному режимі серії БАА №781097 від 12.12.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП. Окрім того, вказана постанова виконана останнім - сплачено штраф, що, на думку суду, свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично погодився із порушеннями, викладеними у ній, серед яких п.2.3, 2.9 в Правил дорожнього руху України, що свідчить про його статус як водія (а.с.3). Вказана постанова ОСОБА_1 не оскаржена. Тому, твердження як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності так і його захисника щодо відсутності доказу на перебування ОСОБА_1 у статусі водія, розцінюється судом як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності.
Твердження ОСОБА_1 щодо відсутності пропозиції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (з допомогою Драгера) спростовується відеозаписом із боді-камери, де вбачається першочергова пропозиція поліцейського пройти огляд за допомогою приладу Драгер, в подальшому - огляд у медичному закладі.
Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В
В разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення стягнення, штраф стягнути у подвійному розмірі.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч