КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/3186/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 757/52261/20-п

15 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулікової С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн., а також стягнуто з нього на користь держави 454,00 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з такою постановою, 28 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року та закрити провадження у справі. Зазначав, що при розгляді справи судом не було враховано ту обставину, що строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, передбачений ст.. 38 КУпАП закінчився ще на момент складання протоколу № 502, тому провадження у даній справі підлягає закриттю.

Крім того, в апеляційній скарзі клопотав про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що копія постанови була отримана ним лише 19 травня 2021 року.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити клопотання та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки наведені апелянтом підстави його пропуску підтверджуються матеріалами справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Онищук М.А. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор Козорез І.О. проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Онищука М.А., прокурора Кобиліна С.В., перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу інформаційних технологій прокуратури міста Києва, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, несвоєчасно без поважних причин 02.06.2020 подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу Прокуратури міста Києва від 02.04.2018 року № 530- к ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу інформаційних технологій прокуратури міста Києва.

Відповідно до наказу Прокуратури міста Києва від 02.04.2018 року ОСОБА_1 присвоєно 9 ранг державного службовця.

02.04.2018 року ОСОБА_1 прийняв присягу державного службовця.

Отже, ОСОБА_1 працює на посаді, яка відноситься до категорії «В» посад державної служби. Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до листа Київської міської прокуратури від 21.09.2020 року № 07-55 вих-20 з метою неухильного виконання працівниками органів прокуратури вимог антикорупційного законодавства прокуратурою міста Києва у 2020 році готувався лист від 15.01.2020 № 11-5-ВН-20 щодо електронного декларування, який скеровувався усім структурним підрозділам для подальшого ознайомлення працівниками.

Отже, ОСОБА_1 будучи державним службовцем, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Так відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-ІХ (зі змінами та доповненнями) суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період".

Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Отже, ОСОБА_1 будучи державним службовцем зобов`язаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік з 01 січня 2020 року до 01 червня 2020 року.

Відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік до вказаного реєстру лише 02.06.2020 року, тобто несвоєчасно.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, несвоєчасно, без поважних причин лише 02.06.2020 року подав щорічну декларацію суб`єкта декларування, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік.

Правопорушення виявлено 20.11.2020 року.

При ухваленні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції всебічно та повно дослідив наявні в матеріалах справи докази в частинні встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та прийшов до обґрунтованого та вмотивованого висновку про те, що будучи суб`єктом, на якого поширюються вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення встановленого законом строку, 02.06.2020 несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що при розгляді справи судом не було враховану ту обставину, що строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП закінчився ще на момент складання протоколу № 502, тому провадження у справі про адміністративне провадження підлягає закриттю, суд зазначає наступне.

Статтею 247 КУпАП, визначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо закінчилися на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, датою вчинення правопорушення є 02 червня 2020 року, а днем виявлення вказаного правопорушення є 20 листопада 2020 року.

Відтак, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд врахував вимоги ч. 4 ст. 38 КУпАП, яка діяла на час вчинення правопорушення, у зв`язку з чим підстав для закриття провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП не було.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП є помилковими.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП,апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова