Справа № 950/475/21
Провадження № 3/950/241/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Косолап В.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації; зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 , зі слів не працює),

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом Серії ВАБ № 040233 від 09.03.2021, 28.02.2021 близько 09 год. 00 хв за адресою свого проживання - АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та не впускав до будинку, чим могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що уже притягався до відповідальності за заявою дружини за обставин, зазначених у вказаному протоколі. Крім того, 28.02.2021 він з дружиною не бачився, а тому не міг вчиняти відносно неї жодних дій психологічного характеру.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, суд зазначає наступне.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 вищевказаної статті, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає особа адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Так, за протоколом серії ВАБ № 040233 від 09.03.2021 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 28.02.2021 він вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та не впускав до будинку, чим могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

При цьому, як пояснив ОСОБА_1 у судовому засіданні, 28.02.2021 вони з дружиною не бачились і вона не намагалась прийти додому, а тому він не міг вчиняти відносно неї жодних дій психологічного характеру. При цьому зазначив, що події 27.02.2021 та 01.03.2021 стосовно вчинення ним домашнього насильства відносно дружини дійсно мали місце, однак судом на нього уже накладено стягнення з цих підстав.

Крім того потерпіла, ОСОБА_2 , у судовому засіданні підтвердила, що дійсно, 27.02.2021 та 01.03.2021 її чоловік вживав відносно неї нецензурну лайку та не пускав додому. З цього приводу, 05.03.2021, нею було подано заяву до поліції. Однак чому нею було вказано в заяві 28.02.2021 не може сказати, оскільки в той день вони з чоловіком не бачились. На даний час взагалі конфлікт між ними вирішено, до чоловіка жодних претензій вона не має.

Крім того, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, які б вказували на вчинення 28.02.2021 ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та які б підпадали під ознаки психологічного насильства в сім`ї.

При цьому пояснення від 05.03.2021, які ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надавали працівникам поліції в тому числі щодо подій 28.02.2021, були записані дільничним офіцером поліції ОСОБА_3 . Як зазначив ОСОБА_1 , хоча він і підписав такі пояснення, з їх змістом він не ознайомлювався і до моменту розгляду справи не знав, що складено три протоколи.

За таких обставин, факт вчинення 28.02.2021 ОСОБА_1 психологічного насильства відносно ОСОБА_2 не підтверджено в ході розгляду даної справи.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Косолап