Справа № 303/4948/21
Провадження № 3/303/2543/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Котубей І.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Перечин Перечинського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого,

за ч.1 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 745833 від 26.04.2021 року, серії АПР18 № 745834 від 26.04.2021 року та серії АПР18 № 745813 від 07.05.2021 року, 23.04.2021 року о 23 год. 44 хв. було перевірено за місцем проживання адміннаглядного ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , який під час перевірки був відсутній, чим самим порушив один із пунктів правил та обмежень адміністративного нагляду.

22.04.2021 року о 23 год. 13 хв., під час перевірки за місцем проживання адміннаглядного ОСОБА_1 , останній був відсутній, чим самим порушив один із пунктів правил та обмежень адміністративного нагляду.

Крім того, 27.04.2021 року о 03 год. 50 хв. під час перевірки за місцем проживання адміннаглядного ОСОБА_1 , останній був відсутній, чим самим порушив один із пунктів правил та обмежень адміністративного нагляду.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 187 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, про причин неявки суд не повідомив.

Крім того, судом застосувався привід до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак привід відносно нього не виконано, жодних відомостей щодо виконання постанови до суду не надійшло.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ч.1 ст. 187 КпАП України настає у разі порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Згідно копії постанови Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2021 року, відносно ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд на 6 (шість) місяців та застосовано до нього обмеження, зокрема заборона виходу з будинку АДРЕСА_2 у період з 22.00 год. вечора до 06 год. ранку.

Разом з тим, з протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що працівники поліції проводили перевірку за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому, не зрозумілим є факт перевірки ОСОБА_1 за вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення адреси, оскільки згідно постанови суду його місцем проживання зазначено зовсім іншу адресу, а до матеріалів справи не додано жодного документа, який би давав підстави вважати зміну місця проживання адміннаглядного.

Крім того, інспектором поліції не виконано вимог ст. 256 КУпАП, згідно якої у протоколі про адміністративні правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Інспектором поліції при складанні протоколів про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 745834 від 26.04.2021 року та серії АПР18 № 745813 від 07.05.2021 року не вказано місця вчинення.

Крім того, жодних доказів того, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання покладених на нього постановою суду обов`язків та порушив один із пунктів правил та обмежень адміністративного нагляду, в матеріалах справи немає. Додані до матеріалів справи документи не відповідають викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення обставинам.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

З врахуванням вищенаведеного приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази порушення вимог закону ОСОБА_1 за обставин, вказаних в протоколах, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КпАП України.

Відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду І.І.Котубей