КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/2240/2021 Головуючий у ІІ інстанції Білоцерківець О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року накладено на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000,00 грн.).

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн. на користь держави.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Актон-2001», 14 вересня 2020 року, о 15 год. 15 хв., здійснюючи господарську діяльність в ресторані « Маджарі » за адресою: м. Київ, вул. Преображенська, 26 , не забезпечила проведення з працівниками навчання щодо правил використання ЗІЗ і їх утилізації, чим порушила вимоги п.1, 2, 16 Розпорядження «Про внесення змін до розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня «Надзвичайна ситуація пов`язана з епідеміологічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб» № 47 від 23.05.2020» №62 від 01.07.2020.

Не погоджуючись з даною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, судом не в повній мірі було досліджено обставини справи, оскільки ОСОБА_1 належним чином не була повідомлена та не знала про розгляд даної справи, останній не надано можливості надати свої пояснення та докази по справі.

У поданій апеляційній скарзі порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Зазначала, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена судом першої інстанції про розгляд вказаної справи, про існування оскаржуваної постанови та виконавчого провадження № ВП № 65714174 стало відомо лише 11 червня 2021 року, а 17 червня 2021 року остання отримала оскаржувану постанову та ознайомилась з матеріалами справи.

16 липня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги в яких зазначено, що до матеріалів справи не долучено жодних належних допустимих та достатніх доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

В протоколі не вказано про яке саме розпорядження йде мова, та яким органом державної влади чи місцевого самоврядування воно видано, а також до матеріалів не долучено копію Розпорядження «Про внесення змін до розпорядження керівника робіт з ліквідації ННС від 23.05.2020 року №47» від 01.07.2020 року №62», на яке посилається особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення, допущений недолік в оформленні журналу проведення навчання з працівниками щодо правил з використання ЗІЗ та їх ліквідації слід вважати малозначним недоліком, який не можна прирівнювати до правопорушенням, вчинене за ст. 44-3 КУпАП.

Також в поясненнях зазначено, що опитувальник не оформлений належним чином та не може вважатися доказом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а суду не надано докази, з яких вбачається, хто та коли вчинив адміністративне правопорушення, де таке правопорушення було вчинено, чим підтверджується факт вчинення правопорушення та взагалі сам факт здійснення господарської діяльності на момент проведення перевірки.

Скаржник вказує на те, що з наданого суб`єктом перевірки фото неможливо встановити відповідні обставини, адже на фото зображений лише ресторан ззовні. Також не вказано, на який технічний засіб зроблено фото.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, з урахуванням наведених апелянтом обставин, вважає можливим поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини даної справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Так, згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Також слід зазначити, що стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно протоколу серії КВ №56-Б-0519 від 14 вересня 2020 року ОСОБА_1 , яка є директором «Актон-2001» та здійсню господарську діяльність в ресторані « Маджари », порушено п. 1,2,16 розпорядження керівника робіт з ліквідації ННС регіонального рівня, яка відноситься до категорії «Медико-біолгічні НС» код 20713 «Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб», затвердженого 23 травня 2020 року №47.

Однак уповноважена особа - головний спеціаліст відділу контролю за благоустроєм Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_3 не дотримався вказаних вимог закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, не зазначив, які саме пункти(положення) постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року порушила остання, належним чином не виклав суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу, а також не відібрав пояснення у свідків щодо обставин події.

Також, до протоколу не долучені докази, які можуть підтвердити факт вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Ознайомившись з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначила в ньому, що всі зауваження, виявлені комісією, вона виправила протягом проведення перевірки робочої групи.

Підпис на протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджує згоду ОСОБА_1 з вчиненим правопорушенням, а підтверджує лише факт ознайомлення з протоколом.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до вимог п.1 постанови Кабінет Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" .

Згідно з вимогами п.17 вказаної постанови Кабінет Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Вказаною постановою передбачено, що суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити: централізований збір використаних ЗІЗ, паперових серветок в окремі контейнери (урни) з кришками та одноразовими поліетиленовими пакетами з подальшою утилізацією.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що суб`єктом перевірки відображено недостовірні відомості в протоколі про адміністративне правопорушення, адже на момент проведення перевірки скаржником були виконані всі вимоги щодо ведення господарської діяльності суб`єктом господарювання, на період карантину, що підтверджується, зокрема: журналом температурного скринінгу працівників;журналом обліку вологого прибирання з використання дезінфікуючих засобів; журналом обліку зміни масок; журналом проведення навчання з працівниками щодо правил з використання ЗІЗ та їх ліквідації; штатним розписом працівників на 2020 рік та Наказом про затвердження штатного розпису № 10 від 31.08.2020 року.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушила не провела навчання з працівниками щодо правил використаня ЗІЗ та їх утилізації, однак, вказане не відповідає дійсності, так як апелянтом надано журнал проведення навчання з проставленими підписами працівників про ознайомлення з правилами використання 313 та їх ліквідації.

Тобто, вимоги щодо проведення навчання з працівниками щодо правил з використання 313 та їх ліквідації ОСОБА_1 були виконані, про що зроблено відповідну відмітку в протоколі.

Вищевказані обставини були підтверджені свідком ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає (ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

З огляду на викладене протокол про адміністративне правопорушення серії КВ №56-Б-0519 від 14 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.

Крім того у матеріалах відсутні докази доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, «поза розумним» сумнівом (Рішення Європейського суду з прав людини «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року).

Суд першої інстанції наведені порушення не перевірив, фактичні обставини не з`ясував, обґрунтовуючи своє рішення, формально послався на докази без належного їх дослідження та оцінки у розумінні ст.ст. 251, 252 КУпАП, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи ОСОБА_1 про відсутність у її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є обґрунтованими; постанова судді місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року, якою накладено на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000,00 грн.) скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній