ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/295/21 Справа № 701/96/21 Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАПГоловуючий у І інстанції Костенко А. І. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 р. м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О. з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Нетребенка О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Нетребенка Олександра Сергійовича на постанову судді Маньківського районного суду Черкаської області від 28 січня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.,-

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції,ОСОБА_1 , 25.01.2021 року близько 21 год. 30 хв., перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив сварку із співмешканкою ОСОБА_2 , під час якої ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим вчинив насильство в сім`ї.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, представник ОСОБА_1 адвокат Нетребенко О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 28.01.2021 року, скасувати її та ухвалити нову постанову про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 не володіє достатніми знаннями в області права, та після ознайомлення з матеріалами справи, не зміг підготувати, апеляційну скаргу та бажав скористатися послугами адвоката, але через карантинні заходи запровадженні в нашій країні з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-2019) не зміг своєчасно знайти фахівця в галузі права.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки він в своєму рішенні посилається на норму статті 173-2 КУпАП в редакції, яка вже втратила свою чинність на день прийняття судом постанови на підставі Закону України №2229-VIII від 07.12.2017 року «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а в новій редакції ця норма викладена зовсім в іншому значенні.

Зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення по його суті поліцейський не визначив, що дії ОСОБА_1 є домашнім насильством, та не встановив якого воно характеру, про це не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Не вказав місця де вчинено правопорушення, адже ОСОБА_1 має принаймі три адреси місця проживання, а тому апелянт вважає, що суд поклав на себе процесуальні обов`язки поліцейського, та вийшов за межі розгляду протоколу чим порушив право ОСОБА_1 на захист та справедливий суд.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його представника адвоката Нетребенка О.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки ОСОБА_1 не володіючи достатніми знаннями в області права, самостійно не міг підготувати апеляційну скаргу та бажав скористатися послугами адвоката, однак, у зв`язку з карантинними заходами встановленими через поширення короновірусної хвороби (COVID -2019) своєчасно не міг знайти адвоката, а апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Однак судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримані в повному обсязі, належним чином не надано оцінки дослідженим доказам.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 269603 від 25.01.2021, ОСОБА_1 25.01.2021 о 21 год. 30 хв. перебуваючи за місцем свого проживання вчинив сімейну сварку із співмешканкою ОСОБА_2 в ході якої ображав останню нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою (а.с.2).

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Зазначені вище діяння можуть проявлятися у наступних формах: насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, одежі, коштів, тощо.

Під психологічним насильством у сім`ї розуміється насильство, пов`язане із дією одного члена сім`ї на психіку іншого шляхом словесних образ, погроз, переслідування, яким умисно спричиняється емоційна невпевненість та нездатність себе захистити, чим завдається або може бути завдана шкода психічному здоров`ю цього члена сім`ї.

Суд при розгляді зазначеної справи послався на норму частини 1 статті 173-2 КУпАП у недіючій редакції. Так, у відповідності до Закону України № 2229-VIII від 07.12.2017 року, який набрав чинності із 07.01.2018 року «Про запобігання та протидію домашньому насильству» частина перша ст.173-2 КУпАП викладена у наступній редакції: «Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Ця редакція істотно відрізняється від попередньої редакції цієї статті, яка передбачала відповідальність за насильство у сім`ї, що і знайшло своє відображення спочатку у протоколі про адміністративне правопорушення, а пізніше - у постанові судді. За своєю правовою суттю поняття «домашнє насильство» відрізняється від поняття «насильство у сім`ї». Між тим у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не ставилось у вину вчинення саме «домашнього насильства», доказів щодо наявності такого насильства у ході провадження в цій справі не збиралось, а тому в межах розгляду протоколусерії ВАБ 269603, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 неможливо притягнути до адміністративної відповідальності за цією статтею за вчинення саме «домашнього насильства».

Наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що в ході провадження у цій справі не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП в редакції закону від 07.12.2017 року.

Отже, під час перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог чинного законодавства в частині неправильного застосування положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, без з`ясування усіх фактичних обставин, які мають бути обов`язково з`ясовані під час розгляду справи, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, разом з тим, через не встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП в редакції закону від 07.12.2017 року, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а апеляційна скарга задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Нетребенку Олександру Сергійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 28 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Нетребенка Олександра Сергійовича задовольнити.

Постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 28 січня 2021 року, щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко