Провадження №3/592/47/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Р.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого заступником директора ТОВ КОМПРЕСОР МАШ,

за ч.3 ст.126 КпАП України, -

Встановив:

14.12.2020 року о 16:05 год . в м. Суми по вул. Баранівська біля будинку 198, водій ОСОБА_1 керував т.з. Nissan Leaf НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування т.з. від 12.10.2020 постановою Зарічного відділу державної виконавчої служби у м.Суми №62204571, чим порушив ст.15 ЗУ « Про дорожній рух» та вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.126 КУпАП

В судові засідання призначені, призначені на 29.12.2020, 19.01.2021, 16.02.2021, 26.02.2021, 12.03.2021 ОСОБА_1 не з`явився.

Судом вживалися заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи шляхом направлення рекомендованих повідомлень на відомі адреси місця проживання. Однак жодного разу повідомлення не вручено.

Постанова від 26.02.2021 про привід ОСОБА_1 у судове засідання призначене на 12.03.2021 у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП не виконана

Однак ОСОБА_1 був обізнаним про наявність в суді відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення і не був позбавлений можливості залучити до участі в суді захисника, однак таким правом не скористався.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 при розгляді справи про адміністрнативне правопорушення є обов`язковою, проте суддя вараховує враховуючи при цьому усталену судову практику ЄСПЛ щодо оцінки поведінки особи та її вплив на тривалість розгляду справи, згідно якої право на доступ до суду, закріплене у §1 ст. 6 Конвенції, «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати §1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany). «Заявник зобов`язаний максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання» (рішення від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Крім того, необґрунтоване зволікання з боку судді у розгляді справи могло призвести до негативних наслідків у виді закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП через закінчення строку накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, оскільки тримісячний строк спливає 14.03.2021, що є неприпустимим, оскільки зводиться нанівець легітимна мета провадження у справі (охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо - ст. 1 КУпАП) та унеможливлення існування розумної пропорційності між використаними судом засобами та поставленою метою.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання., а у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Встановлені строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, не вжив заходів для явки до суду, не надав жодних письмових пояснень чи заперечень, тому наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, а тому справу можливо розглянути без його участі.

Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від нього не надходило. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення пояснень не надав.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що провина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №039812 від 14.12.2020;

-постановою ВП №62204571 від 12.10.2020, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів;

-відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був обізнаний тимчасове обмеження у праві керування транспортними, а також ці відомості були зазначені в додатку «дія» встановленому в його мобільному телефоні.

Враховуючи вищевикладене, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами провадження, а тому на нього необхідно накласти адміністративне стягнення в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст. 126 КУпАП.

На підставі ст.ст. 40-1, 283 ч.5 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 126 ч.3, 283 ч.5 КпАП України, -

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко