Провадження №: 3/752/6471/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 березня 2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 при наступних обставинах. Так, 03.02.2021 о 18 год. 30 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання матері дружини: АДРЕСА_2 , вчинив сварку з дружиною ОСОБА_2 , чим вчинив психологічне насильство відносно неї.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнав. Пояснив суду, що у зазначений у протоколі день і час він прийшов за місцем проживання своєї дружини щоб побачитися з дитиною. Підійшовши до під`їзду з якого вийшла його теща із дитиною. Він привітався та взяв дитину на руки, після чого матір дружини почала кричати та викликати дочку. Потім вони вдвох кидалися на нього, відібрали дитину та безпідставно викликали поліцію та швидку допомогу. Жодних протиправних та насильницьких дій відносно дитини, дружини та її матері не вчиняв. Вказаний конфлікт був влаштований дружиною та її матір`ю навмисно, оскільки між ними існує спір щодо порядку спілкування та участі у вихованні дитини.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З рапорту оперативного чергового Кобильчука від 03.02.2021 встановлено, що 03.02.2021 о 18 год. 42 хв. надійшло повідомлення зі служби 102, що біля другого під`їзду АДРЕСА_2 дружина ОСОБА_2 та теща б`ються, скандалять, б`ють заявника ОСОБА_1 . Заявник мав намір побачитися з дитиною.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 03.02.2021 встановлено, що вона з малолітньою дочкою ОСОБА_4 приїхала за місцем проживання матері, мати і дитина залишились на вулиці, а вона піднялася у квартиру. Через декілька хвилин почула плач своєї дитини, і вибігла на вулицю, де побачила, що ОСОБА_1 намагається вихватити дитину з рук матері. Вона відштовхнула ОСОБА_1 і забрала дитину на руки.

З письмових пояснень ОСОБА_5 від 03.02.2021 встановлено, що вона вийшла зустрічати дочку з онукою на вулицю. Дочка залишила їй дитину, а сама піднялася до квартири. Після того, як дочка зайшла до під`їзду, до них підійшов ОСОБА_1 і намагався вихопити дитину. Вона злякалася та почала кликати на допомогу.

З письмових звернень ОСОБА_1 на адресу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві встановлено, що його дружина ОСОБА_2 перешкоджає у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 . Просить вжити заходи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема дані рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, протокол про адміністративне правопорушення, копію відповідей Голосіївського УП ГУНП у м. Києві щодо звернень ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який заперечував факт вчинення насильства відносно ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 протиправних дій щодо ОСОБА_2 , внаслідок яких могла або була завдана шкода психологічному або фізичному здоров`ю останньої. Між колишнім подружжям наявний побутовий спір щодо визначення порядку спілкування із дитиною, що не може бути кваліфіковано як насильницькі дії психологічного характеру.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, суд приходить до висновку про відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 173-2, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко