Справа № 308/7475/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/914/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката Качайла А.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08. 10. 2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, пенсіонер, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №187355 від 21. 07. 2020 та постанови судді від 08. 10. 2020 вбачається, що ОСОБА_1 21. 07. 2020 о 22 год. 20 хв. в м. Ужгороді по вул. Гагаріна, 127, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107, д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою м. Ужгород, вул. С. Мартина, 4 А, що підтверджується висновком №216, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Качайло А.І. в інтересах ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08. 10. 2020 та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи, внаслідок чого прийнято незаконне рішення, а судовий розгляд справи проведено поверхово, тому поза увагою суду залишились дійсні обставини справи, так як транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не керував, за кермом перебував ОСОБА_3 , який побачивши, що працівники поліції показали жест для зупинки транспортного засобу, проїхавши ще близько 50 м. вийшов із-за керма та пішов по вулиці. В подальшому до автомобіля прибули працівники поліції, почали встановлювати власника автомобіля,

-2-

яким виявився ОСОБА_1 та якому повідомили про несправність світлових приладів на автомобілі, однак ОСОБА_1 повідомив їм, що за кермом перебував ОСОБА_3 , який втік, однак поліцейські проігнорували його зауваження та повідомили йому про необхідність пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку т, за його згодою, відвезли до наркодиспансеру.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Качайло А.І. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Качайла А.І., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. ст. 268, 271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване ,законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

За статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 07. 11. 2015 за №1395 (далі Інструкція).

-3-

Пунктом 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17. 12. 2008 № 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09. 11. 2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №187355 від 21. 07. 2020 ОСОБА_1 21. 07. 2020 о 22 год. 20 хв. в м. Ужгороді по вул. Гагаріна, 127, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107, д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку в лікаря нарколога за адресою м. Ужгород, вул. С. Мартина, 4 А, що підтверджується висновком №216 від 21. 07. 2020, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З висновку № 216 від 21. 07. 2020 лікаря КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» ОСОБА_4 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

-4-

Цей висновок не суперечить вимогам як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09. 11. 2015 № 1452/735.

Також, при прийнятті рішення, судом обґрунтовано взято до уваги належним чином завірену копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 №604497 від 21. 07. 2020, з якої вбачається, що ОСОБА_1 21. 07. 2020 о 22 год. 20 хв. в м. Ужгороді по вул. Гагаріна, 127, керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д. н. з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП та відеозаписом фіксування правопорушення, що міститься на DVD диску, який долучений до матеріалів протоколу.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським інспектором роти 2 взводу 2 батальйону УПП в Закарпатській області Тимчик Н.І. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським, всупереч доводів апеляційної скарги, дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №187355 від 21. 07. 2020 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання вказаного протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17. 12. 2008 № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09. 11. 2015 №1452/735.

Доводи апеляційної скарги захисника Качайла А.І. про те, що ОСОБА_1 за встановлених у протоколі обставин не керував транспортним засобом, а знаходився на пасажирському сидінні, в той час як за кермом перебувала інша особа, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й спростовані доказами, які наявні в матеріалах справи. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що наявною у справі постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №604497 від 21. 07. 2020, стверджується, що на ОСОБА_1 керував транспортним засобом та на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з тим, що він 21. 07. 2020 о 22 год. 20 хв. в м. Ужгороді по вул. Гагаріна, 127, керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д. н. з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України.

-5-

У зв`язку з наведеним та за наявності не скасованої у встановленому законом порядку постанови про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за фактом керування ним транспортним засобом 21. 07. 2020 о 22 год. 20 хв. з порушенням п. 2.3 «а» Правил дорожнього руху України, суд апеляційної інстанції визнає встановленим факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин встановлених судом першої інстанції при визнанні судом останнього винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що 21. 07. 2020 автомобілем марки ВАЗ 2107 д. н. з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , керував громадянин ОСОБА_3 , апеляційний суд оцінює критично і вважає, що вони повністю спростовані перевіреними апеляційним судом доказами.

З оглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції (файл ) долученого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Окрім того, безпосередньо в процесі складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заявляв про те, що автомобілем керував не він, а інша особа. В тому числі він не вказував на свого знайомого ОСОБА_3 , як на особу, яка ніби -то керувала автомобілем та, після зупинки працівниками поліції, зникла з місця події. У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 тільки зазначав про обставини, за яких він не збирався сідати за кермо, будучи напідпитку. Між тим, про керування його автомобілем в момент порушення правил дорожнього руху іншою особою ОСОБА_3 , вперше зазначив захисник у своїх поясненнях в суді першої інстанції.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію захисника щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника Качайла А.І. щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону .

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника адвоката Качайла А.І. задоволенню не підлягає.

-6-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника адвоката Качайла А.І. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08. 10. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя