Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Ковалько О.М., захисника особи, яку притягнуто до адмінвідповідальності ОСОБА_1 - адвоката Хомича Романа Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2021 року щодо нього

В С Т А Н О В И В

Оскаржуваною постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу - 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454, 00 грн

За постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22.11.2020 року о 00.58 год. в м. Луцьку по вул. Стрілецькій, 11, керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9.а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову як незаконну, необґрунтовану, прийняту з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а провадження у справі за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що судом при розгляді справи було порушено його право на захист, оскільки безпідставно відмовлено в задоволенні ряду клопотань, в тому числі про виклик і допит свідків, які були присутніми при проведенні огляду на стан сп`яніння.

Посилається на необґрунтоване притягнення його до відповідальності, адже він не керував, за викладених у протоколі обставин, транспортним засобом, за кермом автомобіля тієї ночі перебувала його знайома. Жодними доказами у справі достеменно не встановлено хто саме керував транспортним засобом, а тому висновки суду, що саме він є водієм автомобіля є хибними.

З цих підстав, на його думку, суддею суду першої інстанції прийнято помилкові висновки про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що судом в постанові невірно вказано його прізвище ОСОБА_2 , яке правильним є ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення адвоката особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності і необґрунтованості постанови судді 1 інстанції, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №173676 від 22 листопада 2020 року, згідно якого вбачається, що водій автомобіля "Mitsubishi Lancer" ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, що також підтверджується направленням водія на огляд з метою вивлення стану алкогольного спянінння, актом огляду на стан алкогольного спяніня з використанням спеціальних технічних засобів, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.11.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про аадміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши сукупність зібраних у справі доказів, які підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність його винуватості у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення і вірно кваліфікував дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких належних доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять та апелянтом не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення на які суд послався в постанові, відповідають вимогам ст.251 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги про неналежність вказаних доказів є надуманими і такими, що не ґрунтуються на законі.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні апеляційного суду працівник поліції ОСОБА_8 підтвердив про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 підтверджується, що автомобіль «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 порушив Правила дорожнього руху, не надавши йому переваги у русі, чим створив аварійну ситуацію. У зв`язку з чим він прослідкував за даним автомобілем і при його зупинці побачив, що водій виявляв ознаки алкогольного сп`яніння, після чого викликав поліцію. Пізніше під`їхав ще один водій, який також підтвердив і повідомив про аналогічну ситуацію з ним на іншій ділянці дороги. Даний свідок вважав водієм цього транспортного засобу ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції підтвердив свої письмові пояснення (а.с. 9) щодо перебування за кермом особи стосовно якої складений протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що жодними доказами не встановлюється факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9 (а) ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2021 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук