Провадження № 33/801/173/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шидловський О. В.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Денишенко Т. О., за участі за-хисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Книжника Ярослава Валерійовича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької об-ласті від 12 січня 2021 року у справі про адміністративні правопорушення від-носно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іденти-фікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за статтями 124, части-ною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 031003 від 04 листопада 2020 року, складеного о 22.30 годині у м. Вінниці по вул. Ватутіна, перехрестя з пров. Турбівським, 04 листопада 2020 року о 21.30 годині у м. Вінниці по вул. Ватутіна - перехрестя пров. Турбівський водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Opel Movano», державний но-мерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах ал-коголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями водій порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відпо-відальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 031004 від 04 листопада 2020 року, складеного о 23.10 годині у м. Вінниці по вул. Ватутіна - перехрестя пров. Турбівський, 04 листопада 2020 року о 21.30 годині у м. Вінниці по вул. Ватутіна - перехрестя пров. Турбівський водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Movano», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав без-печної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопо-ру. Внаслідок ДТП автомо-біль отримав механічні пошкодження з матеріальни-ми збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січ-ня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних пра-вопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держа-ви в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що ста-новить 10 200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засо-бами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 гривень судового збору.

Не погоджуючись з такою постановою судді суду першої інстанції, захис-ник ОСОБА_1 адвокат Книжник Я. В. оскаржує її в апеляційному порядку, просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсут-ністю в діях підзахисного складу правопорушення. Вважаючи постанову суду незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, захисник зазначає, що жоден із досліджених судом доказів не підтвер-джує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Натомість на міс-ці пригоди останній надавав пояснення, що він був пасажиром, а транспорт-нимм засобом керував ОСОБА_3 , який не справився з керуванням, зіт-кнувся з електричною опорою та втік з місця пригоди. Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були очевидцями ДТП, тому їм не відомо хто керував автомо-білем. Крім того автомобіль «Opel Movano» використовується ФОП ОСОБА_6 , де офіційно працевлаштований ОСОБА_3 , який був затриманий поліцейськи-ми неподалік місця пригоди.

Заслухавши пояснення адвоката Книжника Я. В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши наявні в ній до-кази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - без змін з огляду на наступне.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адмі-ністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясу-вання обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному зако-ном порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адмі-ністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення-ми особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинен-ні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а та-кож зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений до-водами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено не-правильне застосування норм матеріального права або порушення норм проце-суального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджу-валися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з пунктом другим части-ни восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задо-волення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Статтею 124 КУпАП встановлено, що порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних за-собів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керу-вання транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відпові-дальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспорт-ним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засо-бом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан ал-когольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Такі неправомірні дії тяг-нуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткову-ваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспорт-ними засобами на один рік і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі шес-тисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до норм статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення наклада-ється за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністра-тивних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом ( посадовою особою ), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основ-ного стягнення в цьому разі може бути приєднане одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопору-шень.

Згідно з вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейсь-кого водій повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або пере-бування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту другого розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спя-ніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 ро-ку за № 1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних за-собів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної по-ліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Згідно з пунктом третім розділу І цієї Інструкції озна-ками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка змі-на забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обста-новці.

Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транс-портного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстандар-том, або лікарем закладу охорони здоровя (пункт шостий розділу І Інструкції).

З матеріалів справи, зокрема, протоколів про адміністративні правопору-шення від 04 листопада 2020 року серії ДПР18 № 031003 та № 031004 убача-ється, що 04 листопада 2020 року о 21.30 годині у м. Вінниці по вул. Ватутіна - перехрестя пров. Турбівський, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засо-бом «Opel Movano», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алко-гольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електро-опору, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріаль-ними збитками. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків. Свідками вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, у прото-колі про адміністративне правопорушення зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вчинили у вказаному протоколі власноручні підписи. Відмовою від проходження медичного огляду на виявлення стану сп`яніння водій ОСОБА_1 допустив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

До зазначених протоколів про адміністративні правопорушення доданий ра-порт поліцейського, яким складені вказані протоколи про адміністративні пра-вопорушення, з якого слідує, що під час несення служби був виявлений транс-портний засіб «Opel Movano», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керу-ванням ОСОБА_1 , який здійснив наїзд на електроопору. Під час спілкуван-ня з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкого-лю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від про-ходження у встановленому законом порядку огляду водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків. Також додані пись-мові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які ствердили, що у їх присутності ОСОБА_1 , усвідомлюючи свої дії, відмовився пройти у встанов-леному порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Крім цього до протоколу додана схема ДТП від 04 листопада 2020 року.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмі-ністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що, не дивлячись на заперечення своєї вини, вина ОСОБА_1 цілком доведена матеріалами спра-ви та наявними у ній доказами.

За викладених фактичних обставин справи апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постанові від 12 січня 2021 року, щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адмініс-тративних правопорушень та визнає вірним, об`єктивним і справедливим визна-чення виду адміністративного стягнення, накладеного на правопорушника.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, його невинуватості у вчиненні адміністративних правопо-рушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, є не-спроможними, сумнівними, такими, що спростовуються доказами, наявними у матеріалах справи, належним чином дослідженими судом першої інстанції та яким надана відповідна правильна, об`єктивна правова оцінка. Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони здобуті та оформлені у визначеному процесуальним законом по-рядку. Твердження скаржника про керування транспортним засобом іншою особою жодним чином не знаходять свого підтвердження, у матеріалах справи відсутні будь-які докази стосовно цього та оцінюються судом як намагання уникнути відповідальності за вчинені ОСОБА_1 правопорушення.

Судом апеляційної інстанції з Управління патрульної поліції у Вінницькій області витребуваний відеозапис з нагрудних камер поліцейських події, що ма-ла місце при складанні протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 № 031003 та № 031004 відносно ОСОБА_1 . Витребуваний доказ не спростовує вини правопорушника та обгрунтованості притягнення його до встановленої КУпАП відповідальності.

Сукупністю вищевказаних доказів у даній адміністративній справі судом правильно встановлена наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності. Належних та до-пустимих доказів, які б спростовували зазначені вище висновки суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду справи не здобуто, з огляду на що апе-ляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Суд першої інстанції, обираючи вид адміністративного стягнення в межах санкції інкримінованих ОСОБА_1 статей КУпАП, на підставі частини дру-гої статті 36 КУпАП наклав на правопорушника стягнення у межах санкції од-нієї із статей, а саме встановленої частиною першою статті 130 КУпАП. Визна-чене стягнення обране судом з урахуванням особи, яка притягується до адмін-відповідальності, з метою адекватного виховного впливу на неї, попередження вчинення ним грубих правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Апеляційний суд визнає обране ОСОБА_1 адміністративне стягнення об`єктивним, вірним, таким, що відповідає загальним правилам накладення стягнень за адміністративні правопорушення, та не є надмірно суворим за вчи-нені правопорушення. Вид вжитого судом адміністративного стягнення є відпо-відним скоєному, таким, що узгоджується із характеристикою особи правопо-рушника.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи не свідчать про порушення судом при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права, не спросто-вують правильний висновок суду першої інстанції, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, части-ною першою статті 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи. З ура-хуванням наведеного суд апеляційної інстанції не знаходить жодних підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Книжника Ярослава Валерійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП залиши-ти без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко