Справа № 129/1790/21
Провадження по справі № 3/129/806/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2021 року м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера,

жителя АДРЕСА_1 ,

паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області 16.12.1998 р.,

до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 222575 від 06.06.2021 р., ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що він «06.06.2021 р. о 02:00 год. в м. Гайсині Вінницької області по вул. Південній, керував автомобілем «Део Ніксія», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; у встановленому законом порядку продув алкотестер «Драгер», результат становив 1.83%, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП».

ОСОБА_1 вини категорично не визнав і подав до суду 26.07.2021 р. письмове заперечення, в якому зазначив, що у матеріалах справи №129/1790/21 про адміністративне правопорушення щодо нього, ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні належні та допустимі докази, щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу такого правопорушення. Згідно із нормативно-правовим актом, який на даний час в Україні регламентує порядок, питання та особливості щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння - Інструкція про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 р. (далі Інструкція), визначено, що п. 6 розділу II цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться в присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Відповідно до п.22 розділу III Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КпАП. Згідно із ст. 280 КУпАП суди при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Всупереч вимогам розділу II Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 р.:

- поліцейськими перед проведенням огляду на стан сп`яніння не інформовано його - особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

- огляд на стан сп`яніння не проводився в присутності двох свідків, і свідки цього відсутні та в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 222575 від 06.06.2021 р. такі свідки не зазначені;

- направлення на огляд його як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за формою, наведеною в додатку 1 до цієї Інструкції, поліцейськими ОСОБА_1 не видавалось та ними не виписувалось;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2 Інструкції) йому поліцейськими не видавався і не вручався, та ними не складався.

За таких обставин роздруківка результату тестування на алкоголь приладом «Драгер» від 06.06.2021 р. є недійсною відповідно до п.22 розділу III Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, так як ці результати складено з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Доданий до матеріалів протоколу відеозапис, де зафіксовано події проходження ним, ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння містить час такої події, - 01 год. 30 хв. 06.06.2021 p., натомість у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222575 від 06.06.2021 р. міститься інший час вчинення ним правопорушення ніж час і дата, зафіксовані на відеозаписі, а саме: 06.06.2021 р. о 02:00 год., що вказує на неналежність та недопустимість цього доказу, при цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається виключно на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У Постанові ВСУ від 23.10.19 по справі №357/10134/17 викладена правова позиція щодо доказів у справі про адміністративні правопорушення (п.33-36).

Відсутність доказів керування транспортним засобом виключає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що він, ОСОБА_1 керував автомобілем 06.06.2021 р. о 02:00 год. по вул. Південній в м. Гайсині Вінницької області.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 222575 від 06.06.2021 р. також є неналежним та недопустимим доказом у справі, так як протокол не містить викладу суті і змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, яка передбачена диспозицією статті 130 КУпАП, зокрема, 06.06.2021 р. не зазначено словосполучення, що він «керував транспортним засобом», а зазначено невідому марку «Ніксія»; 06.06.2021 р. не зазначено, що керування було в стані алкогольного чи іншого сп`яніння; 06.06.2021 р. не зазначено, що він проходив огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а записано в протоколі, що він продув алкотестер «Драгер», результат становив 1,83% (відсотки), а не проміле.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Наведені вище обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки недотримання встановленого порядку щодо проведення огляду на стан сп`яніння особи, неправильне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, унеможливлює визнання здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З урахуванням пояснень ОСОБА_1 , досліджених доказів та вимог закону визнаю за необхідне справу закрити з таких міркувань.

Відповідальність водія транспортного засобу за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, лише за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,.

Згідно із нормативно-правовим актом, який на даний час в Україні регламентує порядок, питання та особливості щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння - Інструкція про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 р. (далі Інструкція), визначено, що п. 6 розділу ІІ цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться в присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до п.22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КпАП.

Згідно із ст. 280 КУпАП суди при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до положень ст. 9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку Судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає та заперечує свою винуватість у скоєнні ним вказаного адміністративного правопорушення, він наполягав на своїй невинуватості та вказував на порушення визначеного Інструкцією порядку проведеного стосовно нього поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок яких (порушень) результати огляду є недійсними; враховуючи те, що суд встановлює наявність чи відсутність події і складу адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи виключно на підставі доказів, а обов`язок щодо збирання доказів покладається виключно на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а додані до матеріалів справи документи про результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння (роздруківка результату тестування на алкоголь приладом «Drager» від 06.06.2021 р.) є недопустимим доказом, оскільки, складений з порушенням вимог п.6 розділу ІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та вважаються недійсними, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме огляд на стан сп`яніння проводився у відсутність двох свідків, також результати огляду на стан сп`яніння містять дані (в протоколів про адміністративне правопорушення) 1.83% (хоча рівень алкоголю вимірюється в проміле (‰), а не у відсотках «%»), що викликають сумнів щодо їх достовірності, матеріали справи не містять доказів щодо дотримання інших вимог проведення такого огляду, а саме роз`яснення поліцейськими водію порядку проведення огляду на стан сп`яніння; складання поліцейськими письмового направлення на огляд ОСОБА_1 як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за формою, наведеною в додатку 1 до цієї Інструкції; складання поліцейськими акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2 Інструкції) із наступним врученням цього акту ОСОБА_1 , а доданий до протоколу відеозапис, де зафіксовано події проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння містить час такої події, - 01 год. 30 хв. 06.06.2021 p., натомість у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222575 від 06.06.2021 р. міститься інший час вчинення ним правопорушення ніж час і дата, зафіксовані відеозаписі, а саме: 06.06.2021 р. о 02:00 год., а роздруківка результату тестування на алкоголь приладом «Drager» від 06.06.2021 р. ще інший час - 02:48 год., що вказує на неналежність та недопустимість цього доказу, а тому матеріали справи не містять беззаперечних, достатніх, допустимих, достовірних доказів про те, що ОСОБА_1 06.06.2021 р. о 02:00 год. в м. Гайсині Вінницької області по вул. Південній, керував автомобілем «Део Нексія», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння та за таких обставин, суд приходить до переконання про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222575 від 06.06.2021 р., роздруківка результату тестування на алкоголь приладом «Drager» від 06.06.2021 р. та відеозапис, який зафіксований 06.06.2021 р. о 01:30 год., до уваги не приймаються.

При цьому, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду. Крім того, протокол не містить повного викладу суті і змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, яка передбачена диспозицією статті 130 КУпАП, зокрема, не зазначено про те чи на час скоєння правопорушення водій керував транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а записано, що він продув алкотестер «Драгер», результат становив 1,83% (відсотки), а не проміле.

Керуючись ст. ст. п. 1 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП,

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: