Справа № 487/1242/21
Провадження № 3/487/697/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2021 року суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Лагода А.А., за участю секретаря -Мазницької Н.Ю., прокурора Вільчака З.І., розглянувши в м. Миколаєві матеріали адміністративної справи, що надійшли від Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займає посаду старшого офіцера Збройних Сил України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

19.02.2021 року оперуповноваженим відділу моніторингу та зонального контролю Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковником поліції Антюфєєвим Володимиром Володимировичем складено протокол №2 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 .

Так, відповідно до вищезазначеного протокол, ОСОБА_1 будучи командиром взводу №2 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» ГУНП в Миколаївській області, займав посаду поліцейського та згідно пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» відносився до суб`єкту, на якого поширюється дія вказаного закону. Наказом ГУНП в Миколаївській області №382 о/с від 26.12.2018 року його було звільнено зі служби за власним бажанням з 26.12.2018 року, згідно п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію України».

У порушення вимог ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року, ОСОБА_1 несвоєчасно подав електронну декларацію після звільнення за 2018 рік, а саме 10.06.2019 року, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, поліцейські.

Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року №959/29089, про порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину визнав та пояснив, що дійсно подав декларацію після звільнення в пропущений строк.

Прокурор в судовому засіданні адміністративний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП підтримав.

Вислухавши прокурора, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення №2 від 19.02.2021 року, повідомленням про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 16.04.2019 року № 2460/01/14-19, скріншотами з сайту Єдиного державного реєстру декларацій та іншими доказами.

Вищевказані докази знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку між собою і нічим не спростовані.

Підстави ставити під сумнів зазначені докази відсутні.

Таким чином, суд приходить до переконання, що своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При вирішенні питання про міру адміністративного стягнення суд приймає до уваги характер скоєного правопорушення, відомості про особу порушника, його відношення до вчиненого проступку та обставини за яких його було вчинено.

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що для досягнення мети адміністративного стягнення необхідною та достатньою мірою відповідальності є штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 850 грн.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн. (Реквізити для оплати: Отримувач Миколаїв. ГУК / Заводськ. р-н / 21081100, , Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0014480, Код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. (реквізити для оплати: Номер рахунку (IBAN): UA0014480, Отримувач: Миколаїв. ГУК / Заводськ.р-н / 22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), «00» Без деталізації за відомчою ознакою.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення до виконання три місяця.

Суддя: А.А. Лагода