Провадження № 33/4820/200/21
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Габай А.В., захисника Керницької І.Р., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Керницької І.Р. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння), та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (в частині обвинувачення у керуванні транспортними засобами особою в стані наркотичного сп`яніння) закрито за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 13.11.2021 року біля 01 год. 50 хв. ОСОБА_1 , в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував автомобілем «OPEL Vectra» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння по вул. Західно-Окружна, 5/2 в м. Хмельницькому.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник просить постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судом першої інстанції неповно здійснено розгляд справи, постанова суду є незаконною та необґрунтованою, яка постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 277-2, 268 КУпАП, суд розглянув справу, за наявності клопотання про відкладення розгляду справи, у відсутність захисника та ОСОБА_1 , чим порушено його законні права. Судом не дотримано вимог ст. 245, 280 КУпАП, оскільки не надано належної оцінки зібраним доказам, не допитав у якості свідка особу, яка була викликана ним - працівника поліції Грабовського М.В., не розглянув клопотання адвоката про направлення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання.

Захисник зазначає, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність фактів та обставин, що вказували б на наявність в діях особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та наркотичного сп`яніння. Також захисник вказує, що станом на дату складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, водій транспортного засобу не є суб`єктом відповідальності за даною статтею, оскільки дана норма починаючи з 01 липня 2020 року і по даний час стосується виключно судноводіїв.

Заслухавши пояснення захисника, яка підтримувала подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння), за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 13 листопада 2020 року, який був складений інспектором взводу №2 роти №2 БУПП в Хмельницькій області, того ж дня, о 01 год. 50 хв. в м. Хмельницькому по вул.Західно-Окружна, 5/2, ОСОБА_1 керував автомобілем «OPEL Vectra» номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №2542. Огляд на стан сп`яніння проводився в лікаря нарколога в КНП «ХОЗзНПД ХОР» с.Скаржинці, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_1 щодо складеного протоколу не виказував (а.с.1).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, в частині закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме керування транспортними засобами особою в стані наркотичного сп`яніння, оскільки такий огляд був проведений з порушення вимог Інструкції та вимог ч.5 ст. 266 КУпАП (відсутнє лабораторне дослідження відібраного у ОСОБА_1 біологічного матеріалу).

Доводи апелянта в апеляційній скарзі про відсутність в справі належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння), під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції, ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачала настання адміністративної відповідальності у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, з огляду на наступне.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Суд першої інстанції дослідивши всі матеріали справи, надав оцінку всім доказам та дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у тому, що він за викладених у постанові обставин, порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення не вказує, що судом постановлено рішення без дотримання вимог законодавства.

В суду першої інстанції були відсутні підстави для допиту працівника поліції, позаяк процедура проходження огляду, чітко зафіксована на відеозаписі, також не було підстав у суду для направлення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання. Не встановлено таких підстав і апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, за наявності клопотання про відкладення розгляду справи, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи в судові засідання 01.02.2021, 09.02.2021. 11.02.2021 та 12.02.2021 не з`являвся, заяв чи клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. 12 лютого 2021 року на електронну адресу суду першої інстанції захисником була подана заява від 11 лютого 2021 року про відкладення слухання справи в зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Суд першої інстанції розглянувши клопотання захисника про відкладення розгляду справи та додану до нього довідку огляду лікаря, обґрунтовано прийшов до висновку, що зазначена довідка не містить відомостей про те, що за станом здоров`я вказана особа не може приймати участь у судовому засіданні.

Також суд першої інстанції врахував, що захисник неодноразово подавала клопотання про відкладення судового розгляду з різних підстав, та обґрунтовано прийшов до висновку, що така поведінка вказаних осіб свідчить про зловживання ними своїми правами задля затягування строків розгляду справи з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , чим позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом. ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, своїм підписом у протоколі підтвердив факт роз`яснення йому поліцейським прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Відтак, за таких обставин, в випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, що була повідомлена про слухання справи, однак не побажала взяти участь в цьому судовому засіданні, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 відсутні.

Обґрунтованих підстав вважати, що в даному провадженні не було доведено вини ОСОБА_1 в апеляційного суду немає, як і підстав для висновку про відсутність в справі належних та допустимих доказів та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процессуального та матеріального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння). Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний