Справа № 129/1470/21
Провадження по справі № 3/129/657/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2021 року м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізичну особу підприємця, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,

Установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 445583 від 23.___.2021 р. (місяць складення протоколу не зазначено), ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за те, що він 23.04.2021 р. о 21:09 год., будучи управляючим кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по вул. Незалежності,2А в м. Гайсині Вінницької області, допустив розміщення осіб (відвідувачів) більше 4-х осіб за одним столом, чим порушив пункт 13 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р. зі змінами Постановою КМУ №104 від 18.02.2021 р., скоїв правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 вину не визнав та заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, про що письмово зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 445583 від 23.04.2021 р., а також 14.06.2021 р. подав письмове клопотання, в якому просив згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в даній справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки працівником поліції ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ 445583 від 23.04.2021 р., в якому зазначено, що він, ОСОБА_1 ,23.04.2021 р. приблизно о 21:09 год. будучи управляючим кафе «Бахус», допустив розміщення відвідувачів більше ніж 4 особи за одним столом, чим порушив пункт13 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р., зі змінами постанови КМУ №104 від 18.02.2021 р., однак відповідно до положень ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Згідно із протоколом (серія ВАБ 445583), об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, є акт законодавства - Постанова КМ України №1236 від 09.12.2020 р., зі змінами постанови КМ України №104 від 18.02.2021 року, а саме п. 13 цієї Постанови, але у п.13 вказаної Постанови зазначено наступне: «Працівники державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю в процесі проведення епідеміологічного розслідування верифікують перелік контактних осіб та доповнюють інформацію про осіб, які потребують самоізоляції, з урахуванням розвитку COVID-19, встановлюють зобов`язання щодо самоізоляції таких осіб», отже у складеному протоколі обставини правопорушення не узгоджуються з правовою підставою інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки пунктом 13 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р., зі змінами постанови КМУ №104 від 18.02.2021 р. не визначено коло заборон на період карантину на території України, що є вирішальним для дослідження обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та реалізації права на захист. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано вимоги ст. 256 КУпАП в частині зазначення дати і місця його складення, оскільки у протоколі (серія ВАБ 445583) про адміністративне правопорушення інкримінується порушення п.13 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р., зі змінами постанови КМУ №104 від 18.02.2021 р., яким не визначено коло заборон на період карантину на території України , тобто пункт який не передбачає відповідальність за описане у протоколі правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а також з урахуванням, що суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, та позбавлений можливості виходити за його межі.

01.07.2021 р. ОСОБА_1 подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи перенести на іншу дату, у зв`язку із тим, що необхідно додати до справи належним чином оформленні документи.

15.07.2021 р. ОСОБА_3 подав письмове клопотання в якому просив провадження в даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки працівником поліції ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ 445583 від 23.04.2021 р., в якому зазначено, що він, ОСОБА_1 ,23.04.2021 р. приблизно о 21:09 год. будучи управляючим кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », допустив розміщення відвідувачів більше ніж 4 особи за одним столом, чим порушив п.13 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р., зі змінами постанови КМУ №104 від 18.02.2021 р., відповідно до положень ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які вповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, однак докази того, що він, ОСОБА_1 , 23.04.2021 р. здійснював господарську діяльність в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тобто був уповноважений забезпечувати виконання Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236, зі змінами та вирішувати питання щодо розміщення відвідувачів в кафе у справі відсутні, а доданий до протоколу відеозапис датований 20.07.2008 р., а тому диск з відеозаписом просив визнати неналежним і недопустимим доказом у справі.

З урахуванням пояснень ОСОБА_1 , досліджених доказів та вимог закону визнаю за необхідне справу закрити з таких міркувань.

Відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП настає, зокрема, лише за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Правові норми ч.1 ст. 44-3 КУпАП носять бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення, встановлюють правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення.

Постановою Кабінету міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» регламентовано встановлюють правила щодо карантину людей, зокрема пунктом 2 із відповідними підпунктами цієї Постанови передбачено перелік обмежувальних протиепідемічних заходів та заборон на території України на період дії карантину, а пунктом 13 цієї Постанови передбачено повноваження працівників державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю в процесі проведення епідеміологічного розслідування.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КпАП.

Згідно із ст. 280 КУпАП суди при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до положень ст. 9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку Судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 34000 грн.), має каральний і стримуючий характер.

Згідно з пунктом 13 Постанови КМ України №1236 від 09.12.2020 р. зі змінами Постановою КМ України №104 від 18.02.2021 р., в чинній редакції на час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 445583, передбачено повноваження працівників державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю в процесі проведення епідеміологічного розслідування, а саме «Працівники державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю в процесі проведення епідеміологічного розслідування верифікують перелік контактних осіб та доповнюють інформацію про осіб, які потребують самоізоляції, з урахуванням розвитку COVID-19, встановлюють зобов`язання щодо самоізоляції таких осіб», натомість ОСОБА_1 поставлено за вину порушення одного із обмежувальних протиепідемічних заходів та заборон на території України на період дії карантину, передбаченого пунктом 13 Постанови, хоча пункт 13 цієї Постанови не встановлює обмежувальних протиепідемічних заходів та заборон на території України на період дії карантину, а такі заходи передбачені у пункті 2 цієї Постанови.

Оскільки ОСОБА_1 на час розгляду справи вини у скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 44-3 КУпАП не визнає, та її заперечує, пояснив, що він, ОСОБА_1 пункту 13 постанови КМ України №1236 від 09.12.2020 р., зі змінами постанови КМ України №104 від 18.02.2021 р. не порушував, враховуючи те, що суд встановлює наявність чи відсутність події і складу адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи виключно на підставі доказів, а обов`язок щодо збирання доказів покладається виключно на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч.3 ст.62 Конституції України), а матеріали справи не містять беззаперечних, достатніх, допустимих, достовірних доказів про те, що управляючий кафе «Бахус» ОСОБА_1 порушував карантинні обмеження п.13 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р., зі змінами постанови КМУ №104 від 18.02.2021 р., а також під час огляду судом відеозапису видно, що відео зйомка має розбіжність в даті із датою вчинення правопорушення, а саме датою вчинення адміністративного правопорушення вказано за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №445583 23.04.2021 р. а відеозапис датований - 20.07.2008 р., а у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 445583 в порушення ст. 256 КУпАП не зазначено повну дату його складання, а вказано лише від 23.___.2021 р. без зазначення місяця складення протоколу, за протоколом за вину ОСОБА_1 поставлено порушення одного із обмежувальних протиепідемічних заходів та заборон на території України на період дії карантину, передбаченого пунктом 13 Постанови КМУ №1236, хоча пункт 13 цієї Постанови не встановлює обмежувальних протиепідемічних заходів та заборон на території України на період дії карантину, а такі заходи передбачені у пункті 2 цієї Постанови, з огляду на викладене вказані докази є неналежними та недопустимими та суд їх до уваги не приймає, а тому з урахуванням вказаних встановлених судом обставин та доводів у своїй сукупності справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.44-3 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 445583 від 23.____.2021 р. та фото і відеофайли фото-відео фіксації від 20.07.2008 р. до уваги не приймаються та вказаний висновок суду не спростовують.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення копія письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_4 при вирішенні справи суддею до уваги не приймається, оскільки ці копії пояснень належним чином не завірені, їх дійсність підтвердити за таких обставин неможливо, тобто ці копії є недопустимим доказом.

Також до матеріалів протоколу не додано жодних доказів про те, що ОСОБА_1 є ФОП та саме він є управляючим кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_2 , та здійснював там свою господарську діяльність 23.04.2021 р.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП,

Постановив:

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.44-3 КУпАП на підставі п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в його діях події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: