ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/395/21 Справа № 215/6893/20 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2021 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

При обставинах встановлених місцевим судом ОСОБА_1 визнано винним за те, що 03.12.2020 о 00:53 год. в м. Кривому Розі по вул. С.Колачевського біля будинку №34, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ваз 21051 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 в присутності двох свідків, тест № 632 результат 1,40 проміле. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру АЕ-00207. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити за відсутності складу злочину.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КупАП, оскільки під час складання працівником поліції протоколу в чинній на той час редакції Кодексу України про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2019 року формулювання цієї частини статті зазначає, що покарання за цією частиною призначається особами, які керували річковим, морським або маломірними суднами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Також, вказує, що на його вимогу оглянути сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки він отримав відмову.

Не погоджується з результатами тесту на приладі, що не має в наявності чинного сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, не можуть вважатись належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Про час, дату та місце цього судового засідання ОСОБА_1 повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. 294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, вважаю апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 040342 від 03.12.2020, який складений з відповідністю до вимог ст. 256 КупАП, де зафіксовані обставини вчиненого інкримінованого адміністративного правопорушення, квитанцією газоаналізатору 6820 «Alcotest» з результатом 1,40%, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, де зафіксовано результат 1,40%, підписаний двома свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з результатами, якими погодився сам ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом, направленням на огляд водія ОСОБА_1 , в якому він відмовився, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких вони підтвердили результат газоаналізатору 6820 «Alcotest» - 1,40% та те, що ОСОБА_1 не заперечував цього результату та усно був відсторонений від керування, поясненням ОСОБА_1 , де він пояснив, що згоден з результатом та був усно відсторонений від керування транспортного засобу, що підтверджується його підписом, рапортом поліцейського Гуренко В.І. від 03.12.2020 року, записом відеофіксації скоєння правопорушення з бодікамери, довідкою від 03.12.2020, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, сертифікатами затвердження типу засобів вимірювальної техніки та відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки чинного до 22.09.2021 року, відомостями про сервіс, градуювання та державну повірку.

Вказані докази та письмові пояснення свідків підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що в сукупності утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у перебуванні особи, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Місцевим судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Щодо доводів апелянта про скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції було виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

З 01 липня 2020 року згідно Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачала відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами.

В той же час, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, відповідні положення з Закону України № 2617-VII від 22 листопада 2018 року були виключені. Вказаний закон набрав законної сили 03 липня 2020 року.

Тобто, Законом № 720-IX від 17 червня 2020 року по суті повернуто у попереднє положення диспозицію ст. 130 КУпАП, яка існували на момент набрання чинності Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, отже, суд застосовує чинну редакцію частини 1 статті 130 КУпАП, тобто редакцію вказаної частини статті, яка є ідентичною як на день вчинення правопорушення так і на день розгляду справи.

Щодо доводів апелянта про відмову поліцейськими надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, то вони спростовуються записом відеофіксації скоєння правопорушення з бодікамери, на якому ОСОБА_1 не звертався до поліцейських з проханням оглянути документи відповідності газоаналізатора Драгер Алкотест 6820.

Стосовно зауважень в апеляції на відсутність сертифікату і дозволу на використання приладу «Драгер», зважаю на те, що згідно з роз`яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6810» та «Drager Alkotest 6820», що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG &aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Таким чином, вказаний газоаналізатор, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю, тому вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко