Справа №222/797/21
Провадження №3/222/454/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року смт. Нікольське

Суддя Володарського районного суду Донецької області Вайновська О.Є., розглянувши

у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2021 року до Володарського районного суду Донецької області надійшла справа про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану справу передано на розгляд судді Вайновської О.Є..

В судовому засіданні особа, відносно якої розглядається питання про притягнення його до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заявив відвід судді Володарського районного суду Донецької області Вайновській О.Є., посилаючись на те, що потерпіла у справі ОСОБА_2 працює в цьому суді, що викликає сумніви в неупередженості судді Вайновської О.Є.. Письмову заву про відвід судді Вайновської О.Є. ОСОБА_1 складати відмовився.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №687832 від 23.06.2021 року, 21.06.2021 року, об 16:00 годині ОСОБА_1 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , чим своїми діями скоїв дрібне хуліганство.

Так, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, а також спеціальних норм, що передбачають можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Водночас ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 року у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ч.1 ст.2 КУпАП, ч.2 ст.7 КУпАП, ст.ст.9, 129 Конституції України, при вирішенні питання про відвід судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що не регламентовано нормами КУпАП, є підстави для застосування аналогії закону у вигляді норм КПК України, а питання про відвід вирішувати в порядку ст.ст.75, 76, 80, 81 КПК України.

За п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частинами 1, 2 ст.80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

В рішенні Європейського суду у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п. 1 ст. 6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.93, та «Ветштайн проти Швейцарії»; заява № 33958/96). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.96). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення «Ветштайн проти Швейцарії).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , яка зазначена потерпілою у справі про адміністративне правопорушення, перебуває на посаді помічника судді Володарського районного суду Донецької області.

За таких обставин, за наявності сумнівів ОСОБА_1 в неупередженості судді Вайновської О.Є., в проваджені якої перебуває справа відносно нього, його заяву про відвід судді, слід передати на розгляд іншому складу суду, визначеному в порядку ст.35 КПК України.

Керуючись ст.ст.2, 7 КУпАП, ст.ст.35, 75, 80, 81 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Володарського районного суду Донецької області Вайновської О.Є. у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_1 передати на розгляд іншого судді цього ж суду, визначеному в порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Є. Вайновська