Справа № 462/1567/21 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 33/811/917/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Детинича Петра Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Назаркевича Сергія Михайловича на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 01 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції чинній станом на 01.03.2021 року, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, будучи притягнутим 10.12.2020 року суддею Сихівського районного суду м. Львова до адміністративної відповідальності за вчинення 22.09.2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно протягом року, 01.03.2021 року о 16.15 год. на вул. Городоцька, 172 у м.Львові керував автомобілем «ЗАЗ 11028», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло) та відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння з використанням технічного засобу на місці зупинки і в медичному закладі, в присутності свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Назаркевич С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 01 червня 2021 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду першої інстанції винесена необ`єктивно та однобічно при неповному дослідженні всіх обставин по справі, з порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому оскаржувана постанова, на думку апелянта, є незаконною та необґрунтованою, через що підлягає скасуванню.

Вказує, що ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , на які вказували працівники поліції були відсутніми та помилковими, а в дійсності такий зовнішній вигляд ОСОБА_1 є постійним та зумовлений лише тривалими важкими хворобами, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з безпідставністю такої вимоги.

Зазначає, що при складанні адміністративного протоколу працівники поліції діяли всупереч вимогам ч.2 Розділу І та ч. 12 Розділу ІІ Інструкції, яка надає право направляти водія до закладу охорони здоров`я виключно у разі виявлення у водія ознак сп`яніння перелік яких вказаний у ч.ч. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Наголошує, що згідно медичних документів, наявність тяжких хвороб, якими хворіє ОСОБА_1 відобразилося на зовнішності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на що він звернув увагу інспекторам патрульної поліції, вказавши, що внаслідок хвороби зазнав фізіологічних змін, через що почувається виснаженим, можливе порушення мови та координації рухів. Однак, зазначені ознаки працівники поліції помилково прийняли за наркотичне сп`яніння, внаслідок чого було неправомірно складено проткало про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що всупереч вимогам Інструкції, працівники поліції не виписували направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до найближчого закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 .

Вказує, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушення вимог ст.266 КупАП вважається недійсним.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Детинича П.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №196519 від 01.03.2021 року (а.с.1), письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3,4), довідкою інспектора УПП у Львівській області ДПП Дяків Н. від 04.03.2021 року (а.с.5), копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3853031 від 01.03.2021 року (а.с.8), відеозаписі з нагрудної камери поліцейського (а.с.2).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №196519 від 01.03.2021 року, ОСОБА_1 01.03.2021 року о 16.15 год. на вул. Городоцька, 172 у м.Львові керував автомобілем «ЗАЗ 11028», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло) та відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння з використанням технічного засобу на місці зупинки і в медичному закладі, в присутності свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Частинами 1, 2 ст.130 КУпАП, в редакції чинній станом на 01.03.2021 року, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з довідкою, виданою старшим інспектором ВАП УПП у Львівській області ДПП ст.лейтенантом поліції Дяків Н. від 04 березня 2021 року (а.с5), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 10 грудня 2020 року Сихівським районним судом м.Львова до адміністративної відповідальності за скоєння 22 вересня 2020 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, факт відмови ОСОБА_1 зафіксований свідками у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №196519 від 01.03.2021 року (а.с.1), та в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.3,4), які своїми підписами засвідчили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, даними відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу інспектора пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовився.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом стверджується наявною у матеріалах справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3853031 від 01.03.2021 року (а.с.8), за ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.8), з якої вбачається, що ОСОБА_1 01.03.2021 року о 16 год. 15 хв. на вул. Городоцька, 172 у м.Львові керував автомобілем «ЗАЗ 11028», номерний знак НОМЕР_1 , з обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, будучи позбавленим права керування Сихівським районним судом м.Львова від 22.12.2020 на 12 місяців, чим порушив п.2.1.а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №196519 від 01.03.2021 року складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і вони є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що без жодних зауважень та застережень розписався у відповідних графах протоколу.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував та жодних заперечень щодо правомірності таких не висловлював.

Твердження апелянта про недотримання інспекторами поліції порядку проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння в частині відсутності направлення до медичного закладу є необґрунтованим.

Так, відповідно до п.12 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, працівниками поліції не складалось і відповідне направлення, окрім цього таке направлення надається не водієві, а медичному закладу в разі доставляння водія туди на огляд.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, дослідив наявні у справі докази, дав їм належну правову оцінку та прийняв мотивоване законне рішення.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, повторність вчиненого правопорушення та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 2 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 01 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Назаркевича Сергія Михайловича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк