Справа № 305/1265/21
Номер провадження 3/305/510/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення інспекторів прикордонної служби «Великий Бичків» Відділу прикордонної служби «Ділове» Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, працюючого молодшим інспектором прикордонної служби 3 категорії номер обслуги 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Великий Бичків» (тип В) відділу прикордонної служби «Ділове» (тип В),

за ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2021 року до Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 11.06.2021 № ЗхРУ №007955 вбачається, що ОСОБА_1 виконував наказ на охорону державного кордону в якості молодшого прикордонного наряду «Прикордонний патруль» в період з 04 год. 00 хв. 11.06.2021 по 08 год. 00 хв. 11.06.2021 в межах 303-304 прикордонних знаків. О 07 год. 20 хв. 11.06.2021 від мобільної прикордонної групи Мукачівського прикордонного загону надійшла доповідь про виявлення доріжки слідів, яка веде до річки «Тиса» на напрямку 304 прикордонного знаку. Станом на 08 год. 00 хв. 11.06.2021 прикордонний наряд «Група реагування» перевірив ділянку у межах 303-305 прикордонних знаків та виявив на напрямку 304 прикордонного знаку доріжку слідів 2-3 осіб, яка веде до річки «Тиса» та зворотно. Даний факт став можливим у зв`язку із неналежним виконанням своїх службових обов`язків у прикордонному наряді солдата ОСОБА_1 , а саме належним чином не здійснив спостереження за місцевістю та перевірку державного кордону. Своїми діями солдат ОСОБА_1 порушив вимоги абз.13 пп.7 п.2 розділу ІІ (під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані: … здійснювати контроль за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму…), абзацу 4 підпункту 9 пункту 5 розділу ІІ (під час несення служби патруль зобов`язаний: нести службу відповідно до отриманого наказу, послідовно переміщуючись від одного місця несення служби до іншого; вести спостереження за місцевістю, районами провадження робіт, здійснювати перевірку державного кордону, стану прикордонних знаків, покажчиків та інших інженерних споруд) Розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 за №1391/27836, тобто порушив правила несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду (особливий період в Україні діє відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15 від 14.01.2015), чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-18 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив. Пояснив, що він, спільно з солдатом ОСОБА_2 , у період з 04:00 год по 08:00 год 11.06.2021, виконували наказ на охорону державного кордону у прикордонному наряді «Прикордонний патруль» на напрямку 303-304 прикордонних знаків. О 7-й годині вони здійснили доповідь черговому підрозділу про обстановку без змін. Після цього отримали дозвіл про зняття з ділянки, після чого вони вирушили у сторону підрозділу згідно наказу, здійснюючи перевірку берегової відмілини р. Тиса в межах 303-307 прикордонних знаків. Близько 07 год. 20 хв. надійшла інформація від прикордонного наряду «Черговий підрозділ», що мобільною групою виявлено доріжку слідів на напрямку 304 прикордонного знаку. Від суміжної сторони інформації про порушення державного кордону не надходило. Після отримання вказаної інформації вони із старшим прикордонного наряду продовжували організовувати службу згідно наказу. У подальшому прикордонний наряд «Група реагування», який прибув на ділянку 303-305 прикордонних знаків, здійснив перевірку державного кордону та підтвердив факт порушення державного кордону на напрямку 304 прикордонного знаку, а саме виявила доріжку слідів 4-5 осіб, яка веде до річки «Тиса» та зворотно. Окрім цього, ОСОБА_1 зазначив, що під час виконання наказу на охорону державного кордону він не був старшим прикордонного наряду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол, та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положеннями ч.1 та 2 ст.7 КУпАП регламентовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , перебуваючи у складі прикордонного наряду, неналежно виконував обов`язки по охороні державного кордону на напрямку 303-304 прикордонних знаків, чим порушив правила несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Проте, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні матеріали справи не містять відомостей, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 своїми діями (умисно чи необережно) неналежно виконував обов`язки з охорони державного кордону.

Як пояснив ОСОБА_1 під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, він, спільно із солдатом ОСОБА_3 , виконував наказ на охорону державного кордону з 04:00 год по 08:00 год 11.06.2021. В 07:00 год, після доповіді черговому підрозділу про ситуацію на ділянці, вони отримали дозвіл на зняття з ділянки та вирушили у сторону підрозділу, здійснюючи перевірку берегової відмілини річки Тиса у межах 303-307 прикордонних знаків.

При цьому, як вбачається з рапорту інспектора прикордонної служби-майстра-начальника 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби (тип С) ОСОБА_4 о 07 год. 20 хв. він, перебуваючи у прикордонному наряді «Прикордонний патруль» виявив на напрямку 304 прикордонного знаку доріжку слідів декількох осіб, які ведуть до річки Тиса.

Тобто, з наведеного випливає, що доріжку слідів на напрямку 304 прикордонного знаку виявлено вже після того, як прикордонний наряд у складі солдатів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був знятий з цієї ділянки обслуговування.

Отже, залишається незрозумілим у чому проявляється неналежне виконання солдатом ОСОБА_1 обов`язків по охороні державного кордону, внаслідок чого виявлено доріжку слідів.

Окрім цього, згідно пояснень, наданих солдатом ОСОБА_1 у ході судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, під час здійснення патрулювання він не був старшим прикордонного наряду.

При цьому, будь-яких інших доказів (окрім пояснення ОСОБА_1 , рапорту ОСОБА_4 , витягів із штатного списку персоналу відділення інспекторів прикордонної служби «Великий Бичків» та з книги прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Великий Бичків», а також характеристики солдата ОСОБА_1 так копії його військового квитка) матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суддя має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Дослідивши докази по справі суддя прийшла до висновку, що достовірних та допустимих доказів, які б неспростовно підтверджували той факт, що ОСОБА_1 неналежно виконував покладені на нього обов`язки, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, не має.

Оскільки вина ОСОБА_1 не підтверджена матеріалами справи, приймаючи до уваги, що обвинувачення не може бути висунуто на сумнівних доказах, суддя вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП України.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного право порушення.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується в разі накладення на особу адміністративного стягнення. Оскільки, на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не накладено, підстави для стягнення судового збору відсутні. З урахуванням наведеного судовий збір віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.247, 251, 256, 283-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у сумі 454 гривні віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з дня винесення постанови.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк