Номер провадження: 33/813/276/21
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С.М.
Доповідач Мандрик В. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мандрика В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Узун Н.Д.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Коливай С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2020 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючоїадміністратором «Флірт Хаус», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. за те, що 03.10.2020року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 знаходилася за адресою: м. Одеса, вул. Говорова, 10/2, на робочому місці в приміщенні бару «Флірт Хаус» без засобів індивідуальної захисту, а саме маски, чим порушила вимоги постанови КМУ №712 від 12.08.2020 р., а саме вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В клопотанні ОСОБА_1 просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2020 року. Обґрунтовуючи клопотання вона зазначає, що районним судом вона не була належним сином сповіщена про час та місце розгляду справи, справа розглянута за її відсутності та копію постанови отримала лише 29.01.2021 року.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, вказує на неповноту судового розгляду та відсутність доказів, які доводять її вину. Просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Крім того, апелянт посилається на те, що на момент складення стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП у працівників поліції не було жодного доказу, що вона є адміністратором чи будь яким іншим працівником закладу «Flirt house» та в матеріалах справи відсутні вказані докази. Також зазначає про численні порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Коливай С.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

За наведених в клопотанні доводів, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2020 року, оскільки ОСОБА_1 і захисник не були присутніми в судовому засіданні суду першої інстанції.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, оскільки постанова суду є необґрунтованою, ухвалена за результатами неповного дослідження доказів, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Апеляційний суд, перевіривши докази, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що суддя районного суду дійшов помилкового висновку про наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №751254 від 03.10.2020 року, 03.10.2020 року о 23 годині 00 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Говорова, 10/2, стажер адміністратора «Флірт Хаус», ОСОБА_1 знаходилась на робочому місці без засобів індивідуального захисту, чим своїми діями порушила правила карантину та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину категорично не визнала та пояснила, що на момент складення стосовно неї протоколу вона не працювала в закладі «Флірт Хаус»адміністратором та не була оформлена на роботу в якості стажера адміністратора.

Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 та підтверджували факт скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП за обставин, викладених в протоколі. Зокрема матеріали справи не містять будь-яких доказів, які підтверджують факт того, що ОСОБА_1 працювала адміністратором закладу «Флірт Хаус» чи стажером адміністратора.

Крім того, із наданих в судовому засіданні апеляційного суду довідки ПНВК «Вільна школа «Астр» від 23.02.2021 року та витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 22.02.2021 року вбачається, що останнім місцем роботи ОСОБА_1 була посада вчителя ПНВК «Вільна школа «Астр» з 01.09.2014 року по 31.08.2016 року.

Таким чином, слід констатувати, що суддя районного суду не взяв до уваги те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно особи є документом, який констатує виявлення адміністративного правопорушення та не може бути єдиним та безперечним доказом вини особи, відносно якої він складений.

З урахуванням наведеного, пояснення ОСОБА_1 апеляційний суд визнає належними та допустимими доказами, які не спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку, що притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладаючи на неї адміністративне стягнення, суддя районного суду не виконав вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП, не дослідив з достатньою повнотою матеріали справи, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги КУпАП, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності, та дійшов до помилкового висновку про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, зокрема доказів, які б підтверджували те, що вона працювала на посаді адміністратора чи стажера адміністратора закладу «Флірт Хаус» та при цьому допустила порушення вимог постанови КМУ №712 від 12.08.2020 року.

При цьому, апеляційний суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що закладу ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, не підтверджуються доказами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_2 винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити, поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2020 року

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.О. Мандрик