П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/4368/2021

3/336/1906/2021

м. Запоріжжя 22 липня 2021 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін Павло Вікторович, за участю захисника адвоката Фельського С.Л., представника потерпілої адвоката Турчинського М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у відношенні:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, є громадянином України, працює (зі слів) директором ТОВ «Плутос-Віта», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.06.2021 року, того ж дня о 16-00 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 порушив умови ТЗП від 30.05.2021 року в пункті заборони на вхід та перебування в місці мешкання постраждалої особи та спілкуватися.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02.06.2021 року, того ж дня о 10-00 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 порушив вимоги ТЗП від 30.05.2021 року за двома пунктами: заборона на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та заборона в будь-який спосіб контактування з постраждалою особою, а саме вчинив конфлікт, заходив до місця перебування постраждалої особи, кричав, ображав, виражався нецензурною лайкою, погрожував постраждалій особі - матері ОСОБА_2 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину не визнав та пояснив, що він дійсно проживає зі своєю матір`ю за вищевказаною адресою у приватному будинку в різних кімнатах, але ані 1, ані 2 червня 2021 року він до її кімнати не заходив, а спілкувався з потерпілою лише шляхом надання відповідей, коли вона зверталася до нього сама.

Заслухавши правопорушника, дослідивши надані по справі докази, суддя прийшов до переконання, що вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вищевикладених осбтавин не доведено належними та допустимими доказами, через що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Частиною 1 ст. 173-1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, -

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

ОСОБА_1 ставиться за провину саме невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Дійсно, 30.05.2021 року щодо ОСОБА_1 було складено тимчасовий заборонний припис серії АА № 185616 строком на 5 діб, за яким були встановлені обмеження: заборона на вхід чи перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

ОСОБА_1 не заперечував про власну обізнаність щодо вказаного припису та встановлених ним обмежень.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності полягала саме у тому, що він такі обмеження не порушував.

Щодо заборони ОСОБА_1 на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою суд виходить з того, що фактично на підтвердження фактів порушення ОСОБА_1 вказаних обмежень вказують протоколи про адміністративні правопорушення та показання самої потерпілої ОСОБА_2 .

Натомість, названі протоколи були складені лише за результатами опитувань ОСОБА_2 , здійснених після викликів нею співробітників поліції.

Дійсно, наданими суду показаннями потерпіла підтвердила у судовому засіданні факти порушення її сином 1 та 2 червня 2021 року встановлених обмежень, що знайшли своє відображення у складених щодо ОСОБА_1 протоколах про адміністративні правопорушення. Проте такі показання не знайшли свого підтвердження іншими дослідженими по справі доказами, а тому самі по собі вони не можуть достовірно підтвердити вказані потерпілою факти, зважаючи на те, що вона прямо зацікавлена в результатах судового розгляду справи.

Так, допитана судом з боку потерпілої свідок ОСОБА_4 пояснила суду за обставини, що мали місце ще п`ять років до подій, які розглядалися судом, та не мала змоги пригадати достеменно події 1 чи 2 червня 2021 року, заявивши, що очевидцем таких подій вона не була, але майже щодня телефонувала своїй подрузі ОСОБА_2 , яка їй жалілася на сина.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності полягала саме у тому, що жодних порушень заборони на вхід чи перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи він не допускав, а саме спілкування з потерпілою виявилося лише в наданні ним усних відповідей потерпілій та тільки після того, яка вона сама зверталася до нього.

При цьому, хоча пояснення ОСОБА_1 в частині обставин справи по епізоду від 1 червня 2021 року й підтвердила допитана в якості свідка ОСОБА_5 , які судом оцінюються критично, зважаючи на те, що остання є дружиною особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а, отже, є опосередковано заінтересованою в результатах розгляду судом справи, суд виходить з того, що такі його пояснення, в тому числі щодо самостійного звернення самої потерпілої із запитаннями до нього, що тягло подальше їх усне спілкування, під час судового розгляду спростовані так і не були. Первісні письмові пояснення ОСОБА_1 не впливають на висновок суду, адже суд досліджує та надає оцінку лише тим його поясненням, які досліджувались безпосередньо судом під час опитування вказаної особи у судовому засіданні.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені при вищевикладених обставинах адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП поза розумним сумнівом, а тому, за таких обставин, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому вважає необхідним провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ч.1 ст.173-2, ст.ст.247, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя П.В. Зарютін

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.