Справа № 758/6873/21
3/758/4668/21 Категорія 331
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Головчак М. М., розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ГП 526590 від 03 травня 2021 року о 23 год. 20 хв. за адресою: в м. Київ, проспект Правди, 47, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ Део» д.н.з. НОМЕР_1 неодноразово порушував ПДР та на вимогу інспектора поліції пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України не відреагував, крім того грубо висловлювався на адресу поліцейського, внаслідок чого скоїв правопорушення передбачене ст. 185 КпАП України та був затриманий та доставлений до ТВП №2.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме sms повідомленням.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд розглядає справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 268 КпАП України передбачає, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185 КпАП України, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185 КпАП України розглядаються протягом доби.

Суд вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази відповідно до вимог ст. 252 КУпАП встановив, що їх не достатньо для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні переконливі докази того, що ОСОБА_1 вчиняв дії передбачені ст. 185 КУпАП. Крім того, сам ОСОБА_1 до суду не з`явився, а тому суд не міг з`ясувати в нього особисто чи вчиняв він інкриміновані йому дії.

Крім того, в матеріалах справи також відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 . Не містять матеріали справи і будь-яких пояснень свідків чи очевидців правопорушення, які б могли підтвердити викладені в протоколі обставини, що ОСОБА_1 вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з недостатністю доказів того, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому правопорушення, а відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 247, ст. 245, 251, 252, 268, 277, 280, 283, 291, 294, КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя М.М.Головчак