ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/307/21 Справа № 180/51/21 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганця, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 піддано штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 02.09.2020 року о 16 год. 58 хв. в м.Марганець, керуючи мотоциклом «Forte FT 200 C 5 B» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Лермонтова в напрямку від вул. Степова до вул. Гагаріна, при виникненні небезпеки для руху та перешкоди, яку об`єктивно водій виявив, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 211120 номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по попереду з ліва. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.3 ПДР та скоїв правопорушення, яке передбачене за ст.124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року скасувати та винести нову, якою провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що його не було повідомлено про дату та час розгляду справи.

Акцентує увагу на те, що у постанові слідчого про закриття кримінального провадження маються посилання на покази фактичного винуватця ДТП- ОСОБА_2 , його покази та покази свідка ОСОБА_3 , та на висновок проведеної по справі судової автотехнічної експертизи.

Вказує на те, що свідок ОСОБА_3 може підтвердити те, що водій автомобіля ВАЗ 211120 чорного кольору зупинився по центру проїзної частини вул. Лєрмонтова в напрямку до вул. Гагаріна, після чого вказаний автомобіль не ввімкнувши показчик повороту, розпочав рух, змінивши напрямок руху праворуч в напрямку паркувального майданчику.

Посилається на експертизу, в якій зазначено, що оскільки в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 почав рух автомобіля ВАЗ 21120 та змінив напрямок руху праворуч, що було небезпечно, оскільки позаду від автомобіля у попутному напрямку з більшою швидкістю рухався мотоцикл Forte, і при виконанні даного маневру відбулось зіткнення автомобіля з мотоциклом, то дії водія ОСОБА_2 при заданому механізмі події, не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться в причинно наслідковому зв`язку з настанням ДТП.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно до п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Окрім того вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №479771 від 05 січня 2021 року; постановою про закриття кримінального провадження від 29 грудня 2020 року та іншими матеріалами справи, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до вимог апеляційної скарги стосовно не надання оцінки порушень з боку водія ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, оскільки судом першої інстанції було досліджено та проаналізовано всі матеріали адміністративного провадження та зроблений правильний висновок, що в діях ОСОБА_2 не вбачається будь яких порушень.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Більш того, відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 29 грудня 2020 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000419 від 03.09.2020 року було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Твердження апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не узгоджуються із матеріалами адміністративного провадження та наявними в них доказами.

Не може бути прийнятий до уваги в якості доказу невинуватості ОСОБА_1 висновок експерта №19/104-9/2/1554 від 22 грудня 2020 року, оскільки висновки вказаного експертного дослідження в якому зазначено, що дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо транспортної пригоди були зроблені лише на підставі показів водія ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Покази свідка ОСОБА_4 на які посилається водій ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки ОСОБА_4 у судовому засіданні суду першої інстанції не допитувався та про кримінальну відповідальність не попереджався. Не заявлялось клопотання про допит вказаного свідка і у суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу на той факт, що відповідно до план схеми до протоколу слідчого експерименту, дорога по якій рухались водій ОСОБА_2 та ОСОБА_1 має дві смуги руху. При цьому мотоцикл Forte FT 200 GY-C5B під керуванням водія ОСОБА_1 рухався позаду автомобіля ВАЗ 211120 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Таким чином, мотоцикл Forte FT 200 GY-C5B під керуванням водія ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість уникнути вказаної дорожньо транспортної пригоди шляхом виконання п. 12.3 ПДР відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та п. 11.5 ПДР згідно якого на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Перевіряючи протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що він складений з дотриманням статтей 254-256 КУпАП та Інструкції від 06 листопада 2015 року № 1376, в ньому були зазначені дані про особу, стосовно якої він складався, ОСОБА_1 роз`яснили права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, протокол був підписаний без будь-яких зауважень.

Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ст 124 КУпАП та в трьох місячний строк з дня вчинення правопорушення, тому підстав для закриття провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у апеляційного суду не має.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Справу судом першої інстанції розглянуто із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко