Справа № 132/2504/20
Провадження № 33/801/193/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ставнійчук С. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лавренчука А.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:
Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2020 року, з урахуванням постанови цього ж суду від 10 лютого 2021 року про виправлення описки, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі, а адміністративний матеріал про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернути до Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області для подальшого направлення до відповідного органу, уповноваженого розглядати дану справу.

В апеляційній скарзі зазначає, що працівниками Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області складено та направлено до суду адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, натомість судом закрито провадження у справі за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Виходячи з положень ст. 15 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягала направленню до відповідного органу, уповноваженого розглядати адміністративний матеріал, для вирішення питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності відповідно до дисциплінарних статутів, а відтак справа не підлягала розгляду в суді. Справу розглянуто у його відсутність, хоча явка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є обов`язковою. Крім того, суду було відомо, що він є військовослужбовцем, що слідує з наявного в матеріалах справи рапорту працівника поліції. Протокол про адміністративне правопорушення оформлений з недоліками, оскільки в ньому не зазначено свідків.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи тим, що він перебував в зоні проведення Операції об`єднаних сил, постанову суду не отримував та про наявність такої постанови не знав. Про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо 27.01.2021, після отримання її копії представником.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд виходить з того, що постанову Калинівським районним судом Вінницької області прийнято 16.11.2020 та згідно супровідного листа від 17.11.2020 направлено ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17-18).

Ні рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, ні поштовий конверт із відміткою пошти про невручення адресату на адресу суду не повернулися.

27.01.2021 захисник ОСОБА_1 адвокат Лавренчук А.С. ознайомився з матеріалами справи та отримав копію оскаржуваної постанови (а.с.20,24)

Оскільки ОСОБА_1 не був присутнім під час прийняття оскаржуваної постанови, подав апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання захисником копії оскаржуваної постанови, і матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 раніше отримував її копію, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 16.11.2020 підлягає поновленню.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши адвоката Лавренчука А.С., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 18 №164882, 09.08.2020 близько 16 год. громадянин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , біля магазину «Економ», вчинив відносно своєї співмешканки насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, передбачає обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки за вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою проживання ОСОБА_1 не отримав судову повістку, суд першої інстанції постановою від 23.09.2020 направив матеріали справи відносно ОСОБА_1 до Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області для дооформлення.

У рапорті від 19.10.2020, який надійшов від працівника поліції Міськова Р. зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в зоні проведення ООС (Операції об`єднаних сил), а тому забезпечити його явку в судове засідання не представляється за можливе.

Встановивши, що 09.11.2020 закінчився передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції 16.11.2020 виніс постанову про закриття провадження у справі.

В основному мотиви апеляційної скарги зводяться до того, що суд не мав права розглядати справу відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки суду було відомо, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому відповідно до ст.15 КУпАП несе відповідальність за дисциплінарним статутом.

На підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем, ним до апеляційної скарги додано довідку військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 08.02.2021 №347, відповідно до якої сержант ОСОБА_1 з 31.03.2016 по 08.02.2021 перебував на військовій службі у військовій частині.

Однак, вказані вище доводи апелянта не беруться апеляційним судом до уваги з наступних підстав.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, протокол був складений у присутності ОСОБА_1 .

У вказаному протоколі зазначено, що місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 . Вказана адреса зазначена також власноручно ОСОБА_1 і в його письмових поясненнях, які додані до протоколу.

Як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в письмових поясненнях відсутні відомості щодо того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а лише зазначено, що він тимчасово не працює.

Другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом у Калинівському районному суді, отримано ОСОБА_1 , про що міститься відмітка в протоколі.

Натомість, ОСОБА_1 не цікавився провадженням у справі, не отримував судові повістки за повідомленою ним адресою проживання, тим самим фактично усунувся від добросовісного користування належними йому процесуальними правами та виконання процесуальних обов`язків.

Дійсно, у ст. 15 КУпАП зазначено, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

Інші, крім зазначених у частині першій цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Викладена в рапорті працівника поліції інформація щодо перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в зоні проведення Операції об`єднаних сил, за відсутності доказів, які б підтверджували викладену у рапорті інформацію, не є підтвердженням того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу (відсутні відомості щодо строку військової служби, військової частини, в якій проходив службу, тощо).

Крім того, між рапортом працівника поліції та довідкою в/ч №347 є розбіжності, адже в рапорті вказано, що ОСОБА_1 знаходився в зоні проведення операції Об`єднаних сил, а в довідці, що він перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (як зазначив в судовому засіданні захисник військова частина знаходиться в м. Калинівка, Вінницької області).

Отже, у суду першої інстанції не було беззаперечних доказів, які б стверджували, що ОСОБА_1 був військовослужбовцем.

При розгляді апеляційної скарги адвокат Лавренчук А.С. зазначив, що з тих же причин ( ОСОБА_1 військовослужбовець) провадження в адміністративній справі навіть не могло бути розпочате, однак, суд звертає увагу, що розгляд справи розпочато у відсутність будь-якої інформації щодо проходження ОСОБА_1 військової служби, яку останній свідомо приховував, надаючи пояснення по суті правопорушення. Цим самим ОСОБА_1 своїми діями позбавив суд можливості виконати вимоги п. 1 ч. 1 ст. 278 КУпАП.

Апеляційний суд перевіряє законність постанови суду першої інстанції на момент ухвалення судового рішення, а підстав в суду першої інстанції для закриття провадження у справі та повернення справи до відповідного органу, уповноваженого розглядати адміністративний матеріал, зважаючи на вищеописані дії ОСОБА_1 та встановлені обставини, не було.

Не беруться до уваги твердження апелянта з приводу допущення недоліків оформлення протоколу про адміністративне правопорушення в частині не зазначення в ньому свідків, адже не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення свідків (що передбачено ст. 256 КУпАП) при наявності пояснень цих свідків в матеріалах адміністративної справи, не впливає на результати розгляду справи по суті, в тому числі щодо наявності (чи відсутності) підстав для закриття провадження у справі, що було зроблено судом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить повернути адміністративний матеріал до Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області для подальшого направлення до відповідного органу, уповноваженого розглядати дану справу, однак, не зазначає, якими нормами права передбачено вчинення судом такої процесуальної дії.

Крім того, відповідно до ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право : залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову, і передачу адміністративної справи до іншого органу цією нормою не передбачено.

Отже, розпочавши розгляд адміністративної справи по суті, за відсутності правових підстав для повторного закриття провадження у справі та направлення справи до органу, уповноваженого розглядати справу, беручи до уваги поведінку ОСОБА_1 щодо приховування певних обставин, у суду першої інстанції не було іншого виходу, аніж закінчити розгляд адміністративної справи і винести постанову про закриття провадження у справі.

За описаних вище обставин, суд першої інстанції ніяким чином не міг розглянути справу у присутності ОСОБА_1 , а не розгляд адміністративної справи навіть з тих причин, що неможливо встановити місце перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, призведе до порушення судом свого обов`язку, передбаченого Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» щодо вчинення правосуддя.

Безпідставними є твердження апелянта щодо розгляду судом справи за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки постановою суду від 10.02.2021 виправлено допущену в резолютивній частині постанови від 16.11.2020 описку, зазначивши правильний номер частини статті ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На думку апеляційного суду, апелянт, керуючись лише ст. 15 КУпАП, приховавши від працівників поліції і суду свій статус військовослужбовця та місце проходження військової служби, заявляючи клопотання, які не відповідають вимогам КУпАП, не зазначивши орган, який (на його думку) повинен розглядати адміністративний матеріал, фактично намагається уникнути будь-якої відповідальності за вчинення правопорушення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало