Справа № 359/39/21
Провадження № 3/359/1070/2021
ПОСТАНОВА

11 березня 2021 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Левченко А.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

З матеріалів справи вбачається, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2021 адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП по відношенню до ОСОБА_1 повернено на доопрацювання з метою забезпечення присутності ОСОБА_1 при розгляді адміністративного матеріалу відносно нього та дотримання вимог ст.277 КУпАП та ст.268 КУпАП.

11.03.2021 до суду після доопрацювання надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП.

На виконання вище вказаної постанови суду до справи було долучено рапорт інспектора взводу № 2 роти № 1 БПП в м.Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенанта поліції Чистякова О. від 09.03.2021, з якого вбачається, що встановити місцезнаходження ОСОБА_1 не вдалося.

Ознайомившись з матеріалами справи, наданим рапортом, суд вважає за необхідне направити матеріали повторно для доопрацювання з огляду на наступне.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП розглядається протягом доби з дня одержання судом протоколу та інших матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст.268 ч.2 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачені ст.173 КУпАП України, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Аналізуючи вказані норми, слід дійти висновку, що в даному випадку разом з поданням до суду даного адміністративного протоколу, орган, який його склав, має забезпечити явку до суду правопорушника, з метою додержання вимог ст.277 КУпАП та ст.268 КУпАП.

Так, повертаючи адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 на доопрацювання, суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Левченко А.В. зазначив, що неявка ОСОБА_1 в судове засідання позбавляє суд можливості розглянути дану справу та прийняти по справі законне й обґрунтоване судове рішення.

В свою чергу, орган, який склав протокол відносно ОСОБА_1 , його явку до суду не забезпечив, що свідчить про невиконання постанови суду від 21.01.2021.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 вказано: Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Пунктом 24 постанови ППВСУ № 14 від 23.12.2005 року визначено, що слід визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Враховуючи вище вказане, суд позбавлений можливості розглянути справу, а тому повторно повертає адміністративний матеріал для доопрацювання, а саме для забезпечення присутності ОСОБА_1 при розгляді адміністративного матеріалу відносно нього та дотримання вимог ст.277 КУпАП та ст.268 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.173, 256, 268, 277 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП повторно повернути на доопрацювання до батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Левченко