Справа № 758/2281/21
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №012935 від 03 лютого 2021 року, ОСОБА_1 03 лютого 2021 року о 02 год. 35 хв. в м. Києві по В. Вал, 2, керував транспортним засобом марки «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з`явився, натомість з`явився його захисник - адвокат Сучков О.С., та просив суд провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, пояснив, що працівниками поліції не доведено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , крім того, останній не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Сучкова О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2, 3 с. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є факт керування транспортним засобом особою, перебуваючи при цьому у стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Разом із тим, в матеріалах відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом «Шевроле» саме водієм ОСОБА_1 , оскільки із долученого до справи відеозапису з боді-камери поліцейського, вбачається, як ОСОБА_1 сидить у автомобілі, який не рухається, при цьому на пасажирському кріслі. Крім того, з постанови про накладення адміністративного стягнення, яка нібито підтверджує факт керування автомобілем ОСОБА_1 , вбачається що вказана постанова винесена о 03 год. 20 хв. 03.02.2021, в той час як протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП складений відносно останнього о 02 год. 35 хв. 03.02.2021, таким чином, приходжу до висновку, що оскільки постанова про накладення стягнення винесена пізніше, ніж складався протокол, вона не може бути належним доказом на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім цього, відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження відсторонення працівниками поліції водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та які б свідчили про наявність у поліцейських правових підстав вважати, що саме ця особа керувала транспортним засобом в стані сп`яніння.

Суд також звертає увагу на те, що із дослідженого відеозапису не вбачається відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки після пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест» послідкувала нерозбірлива відповідь останнього, на що поліцейський вказав, що ОСОБА_1 відмовлено у проходженні огляду за допомогою технічного приладу, після чого запропоновано свідкам засвідчити відмову останнього від проходження огляду, на чому відеозапис завершується.

Разом із тим, суд вбачає в таких діях працівника поліції порушення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 №1103.

Так, відповідно до п. 6 вказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, однак таких вимог поліцейським не виконано, більше того, водію також не запропоновано пройти огляд у медичному закладі у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене та те, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 та факт його відмови пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, до справи не додано, вважаю, що вина останнього у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України належним чином не доведена та не підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Наведене обґрунтовано приводить суд до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу в діях останнього інкримінованого йому правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, 124, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Будзан Л.Д.