ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши матеріал, що надійшов з ГУ ДПС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка працює директором ТОВ „СКР Атаман-1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 840 від 21.12.2020 року вбачається, що директор ТОВ „СКР Атаман-1 ОСОБА_1 порушила ч. 1, 16 ст.15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального від 19.12.1995р. №481/95-ВР зі змінами та доповненнями, а саме: зберігання пального в період з 01.07.2020 року по 10.09.2020 року (включно) без отримання ліцензії на право зберігання пального, що є провадженням господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

За фактом правопорушення було складено протокол № 840 від 21.12.2020 року за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, представник останньої адвокат Москаленко Д.Ф. в судовому засідання пояснив суду, що обставини викладені в протоколі є помилковими, оскільки були зроблені лише на підставі даних таблиці перевезення та руху палива, актів списання товарів та актів інвентаризації дизельного палива у баках, що були складені за даними вказаної таблиці. Натомість, у вказаній таблиці було допущено механічну помилку, у зв`язку з чим під час підрахунку дизельного палива вказана помилка була відображена в акті списання та акті інвентаризації дизельного палива. Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ „СКР АТАМАН-1 № 15/02/2021 від 15.02.2021 року протягом діяльності товариства, зокрема і протягом квітня-листопада 2020 року на балансі підприємства жодної ємності для зберігання пального не перебувало. Юридична адреса товариства знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тобто це є квартира, що унеможливлює сам факт зберігання пального в ній, інших складських приміщень товариство не має ні у власності ні в оренді. Таким чином, TOB „СКР АТАМАН-1 17.09.2020 року не отримувало та заправляло автомобілі дизельним паливом на 2440 літрів, про що свідчить відсутність первинних документів на вказану кількість палива. Вказаний об`єм палива не зберігався ні в баках машин, ні в будь-яких інших ємностях. Розбіжність між отриманим та використаним паливом у вересні місяці 2020 року виникла виключно у зв`язку з механічною помилкою, що була допущена в таблиці руху дизельного палива і жодним чином не може слугувати підставою для висновків перевіряючих про існування та зберігання цієї кількості палива поза баками авто. Просить провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суд, приходить до наступного висновку.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з абз.51 ст. 1 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Частиною першою статті 15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального встановлено, що зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Під місцем зберігання пального у силу статті 1 названого Закону розуміється місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування, а власне зберіганням пального згаданий Закон визначає діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Відповідно до частини шістнадцятої статті 15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Водночас згідно з частиною дев`ятнадцятою цієї статті ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву; суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних впробннчо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Відповідно до п.п. 230.1.2 гі.230.1 ст.230 ПК України Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00,2711 12 91 00,2711 12 93 00,2711 12 94 00,2711 12 97 00,2711 13 10 00,2711 13 30 00, 2711 13 9100,2711 13 97 00,2711 14 00 00,2711 19 00 00,2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Згідно з п. 14.1.6 ст. 14 ПК України не с акцизним складом, зокрема: г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої.

Відповідно до абзацу восьмого частини другої статті 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Під час проведення фактичної перевірки TOB „СКР АТАМАН-1, результати якої викладені в акті перевірки № 3830/08-01-07-03/41729152 від 21.12.2020 року, було встановлено факт придбання для власних потреб протягом квітня - листопада 2020 дизельного палива у TOB „АРНІ 2010 згідно договору від 22.10.2020 р. № 32/2019.

В п.11 Акту зазначено, що перевіркою не встановлено факт реалізації пального.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 зазначив, що згідно пояснень механіка ОСОБА_2 по використанню та зберіганню пального: залишки пального знаходяться в баках автомобілів.

В п. 12 Акту зазначено, що складський облік руху пального не ведеться.

У вказаному акті перевірки також зазначено, що відповідно до наданих до перевірки документів (акти на списання товарів, інвентаризацію дизельного палива у баках та рух дизельного палива), 17.09.2020 підприємством було отримано та заправлено автомобілі на 2440 літрів дизельного палива, однак до перевірки не надано жодного документа (видаткова накладна, податкова накладна, акцизна накладна, ТТН, також в єдиному реєстрі акцизних накладних відсутня реєстрація накладної від 17.09.2020 на 2440 літрів дизельного палива, яким би було підтверджено реєстрацію, придбання та транспортування дизельного палива 17.09.2020 року.

Також до перевірки надано рух дизельного палива за 2020 рік, який наведено у додатку 1, відповідно до якого встановлено розбіжності щодо переміщення дизельного палива між автомобілями підприємства, а саме встановлено збереження дизельного палива поза баками автомобілей.

З пояснень в судовому засіданні представника ОСОБА_1 встановлено, що перевіряючи, встановивши під час перевірки беззаперечний факт відсутності будь-яких первинних документів на дизельне паливо у кількості 2440 літрів, ТТН, відсутність в єдиному реєстрі акцизних накладних реєстрації накладної від 17.09.2020 року на 2440 літрів дизельного налива, відсутність місця зберігання пального та баків для зберігання, а також не враховуючи пояснення посадових осіб товариства по використанню та зберіганню пального виключно в баках автомобілів, прийшли до помилкових та надуманих висновкам щодо зберігання пального поза баками автомобілей. Такі помилкові висновки були зроблені лише на підставі даних таблиці перевезення та руху палива, актів списання товарів та актів інвентаризації дизельного палива у баках, що були складені за даними вказаної таблиці. Натомість, у вказаній таблиці було допущено механічну помилку у зв`язку з чим під час підрахунку дизельного палива вказана помилка була відображена в акті списання та акті інвентаризації дизельного палива. Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ «СКР АТАМАН-1» № 15/02/2021 від 15.02.2021року протягом діяльності товариства, зокрема і протягом квітня-листопада 2020 року на балансі підприємства жодної ємності для зберігання пального не перебувало. Юридична адреса товариства знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - тобто це є квартира, що унеможливлює сам факт зберігання пального в ній. Інших складських приміщень товариство не має ні у власності ні в оренді.

Таким чином, судом встановлено, що TOB «СКР АТАМАН-1» 17.09.2020 року не отримувало та заправляло автомобілі дизельним паливом на 2440 літрів про, що свідчить відсутність первинних документів на вказану кількість палива. Вказаний об`єм палива не зберігався ні в баках машин, ні в будь-яких інших ємностях. Розбіжність між отриманим та використаним паливом у вересні місяці 2020 року виникла виключно у зв`язку з механічною помилкою, що була допущена в таблиці руху дизельного палива і жодним чином не може слугувати підставою для висновків перевіряючих про існування та зберігання цієї кількості палива поза баками авто.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджуються факт порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1, 16 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», що виключає склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відтак, суд дійшов переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 33, 34, 35, 164, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В.Геєць