Провадження №: 3/755/6102/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" липня 2021 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла яка надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла справа про адміністративне правопорушення зі складеним протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Як убачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 20 квітня 2021 року: «20 квітня 2021 року близько 06 години 30 хвилин ОСОБА_1 , за адресою: м. Київ, пр-т Соборності, керуючи транспортним засобом «Атаман», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснював перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі № 590 у кількості ніж 50% місць для сидіння передбачених ТЗ у період дії карантину, чим порушив п.п.1.1 п. 4 протоколу № 25 від 21 березня 2021 року постійної комісії ТЕБ та НС КМДА».

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Шерстюк О.Г. просила закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Шерстюк О.Г., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Про вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено ст. 254 КУпАП, уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, який повинен бути складений у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до вимог ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 551593 від 20 квітня 2021 року ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме за порушення пп. 1.1 п. 4 протоколу № 25 від 21 березня 2021 року постійної комісії ТЕБ та НС КМДА.

Положеннями підпункту 10 пункту Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року передбачено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Підпунктом 4.1 пункт 4 Протоколу постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 21 від 22 березня 2021р. зазначено, забезпечити здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус) транспорті в кількості 50 відсотків місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Розділом 2 Протоколу постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 25 від 24 березня 2021р. були внесені зміни до підпункту 4.1 пункт 4 Протоколу постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 21 від 22 березня 2021р. наступного змісту: «4.1. забезпечити здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус) транспорті в кількості 50 відсотків, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.»

Тобто на момент зупинки автобусу в салоні знаходилась менша кількість пасажирів, ніж передбачено п. 4.1 Протоколу постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 21 від 22 березня 2021р., а саме лише 15 осіб.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів на підтвердження вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 551593 від 20 квітня 2021 року не зазначено: чи проводився огляд транспортного засобу, протокол огляду не складався, в матеріалах справи відсутня відповідна технічна характеристика (документація), що підтверджує кількість місць для сидіння в автобусі; під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 551593 від 20 квітня 2021 року не залучено свідків, які б могли засвідчити факт вчинення громадянином України ОСОБА_3 правопорушення; пасажиромісткість транспортного засобу «Атаман» становить 53 місця, з протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не вбачається, яка кількість пасажирів фактично перебували в автобусі на момент його зупинки; з відеозапису долученого до матеріалів адміністративної справи вбачається лише частина салону транспортного засобу, на відеозаписі не видно номерний знак авто, яке було зупинене працівниками поліції, що унеможливлює його ідентифікацію, а отже даний відеозапис є неналежним доказом по справі, оскільки суперечить вимогам п. 3.5 Розділу ІІІ наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», яким передбачено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно;

Відповідно до вимог ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Враховуючи те, що норма ст. 44-3 КУпАП є бланкетною та відсилає, зокрема, до пунктів постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641, якими встановлювались відповідні заборони на період карантину, які застосовувались при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та втратили чинність на даний момент, що скасовує відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому суддя вважає за необхідне закрити провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 1, 8, 9, 44-3, 256, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя Л.А. Мельниченко