Справа № 478/822/21 Провадження № 3/478/383/2021
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2021 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участю: секретаря судового засідання Григоренко Н.О., прокурора Калашникова Є.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Степанівка, Розділянського району, Одеської області, громадянина України, працюючого директором ДП «Володимирське», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 призначений на посаду директора ДП «Володимирське» на підставі контракту від 25.07.2019 року укладеного з Регіональним відділенням ФДМ України по Миколаївській області з терміном дії до 01.03.2021 року.
Наказом начальника Регіонального відділення № 200 від 16.02.2021 року, термін дії контракту з ОСОБА_1 було продовжено до 01.09.2023 року.
Будучи директором ДП «Володимирське» ОСОБА_1 з огляду на п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» вважається посадовою особою юридичної особи публічного права, а отже є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону.
Згідно п. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно, до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XIII «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції» доповнено п. 2-1 та встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до ст. 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 348 від 23.06.2021 року, ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування типу «щорічна» за 2019 рік до 01.06.2020 року.
Фактично, ОСОБА_1 подано відповідну декларацію, безпосередньо 01.06.2020 року.
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 347 від 23.06.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування типу «щорічна» за 2020 рік до 01.04.2021 року.
Фактично, ОСОБА_1 подано відповідну декларацію, лише 05.05.2021 року.
Таким чином, зі змісту вказаних протоколів, ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік та 2020 рік, тим самим, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у не своєчасному поданні щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік та 2020 рік, проте пояснив суду, що несвоєчасне подання їх до суду було вчинено з поважних причин.
Так, з приводу несвоєчасного подання щорічної декларації за 2019 рік, ОСОБА_1 пояснив, що будучи призначений на відповідну посаду вперше в 2019 році, він розумів вимоги Закону України «Про запобігання корупції» в частині граничних строків подання декларації, що саме 01 червня 2020 року є граничним днем подання декларації.
З приводу не своєчасного подання щорічної декларації за 2020 рік, ОСОБА_1 пояснив, що в період з кінця березня 2021 року до кінця квітня 2021 року він хворів на короновірусну хворобу. Саме тяжка форма даної хвороби призвело до несвоєчасного подання декларації.
Враховуючи надані суду пояснення, враховуючи відсутність будь-якого умислу на ухилення від обов`язку декларування, ОСОБА_1 просив суд застосувати відносно нього ст. 22 КУпАП звільнивши його від адміністративної відповідальності та обмежившись усним зауваженням.
Прокурор Калашников Є.О. у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-6 КУпАП, з накладенням стягнення в межах санкції даної статті. Застосування ст. 22 КУпАП до ОСОБА_1 вважав неможливою.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , з`ясувавши думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В постанові Пленуму Верховного суду України № 13 від 25.05.1998 року (із змінами та доповненнями) "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння" зазначено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі.
Як встановлено судом та підтверджується адміністративними матеріалами, ОСОБА_1 призначений на посаду директора ДП «Володимирське» на підставі контракту від 25.07.2019 року укладеного з Регіональним відділенням ФДМ України по Миколаївській області з терміном дії до 01.03.2021 року.
Наказом начальника Регіонального відділення № 200 від 16.02.2021 року, термін дії контракту з ОСОБА_1 було продовжено до 01.09.2023 року.
Будучи директором ДП «Володимирське» ОСОБА_1 з огляду на п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» вважається посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Згідно п. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно, до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XIII «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції» доповнено п. 2-1 та встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до ст. 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.
Виконуючи свій обов`язок з подання щорічної декларації за 2019 рік, ОСОБА_1 подано декларацію 01.06.2020 року о 20 год. 00 хв., що підтверджується скрін-шотом з Єдиного державного реєстру декларацій, складеного 11.06.2021 року.
Аналізуючи інкриміноване правопорушення за даним епізодом несвоєчасного подання декларації, суд враховує наступне.
Як вбачається із норм п. 2-1 розділу XIII «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції», ним визначено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до ст. 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.
Отже, в даній правовій нормі до граничної календарної дати для подання декларацій застосовано прийменник «до». З огляду на складений протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 348 від 23.06.2021 року, ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування типу «щорічна» за 2019 рік до 01.06.2020 року. Фактично подав декларацію 01.06.2020 року.
Таким чином, встановивши наведені обставини, для з`ясування того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, підлягає вирішенню питання щодо граничного строку подання декларації.
У постановах Верховного суду від 25.04.2018 року у справі № 803/350/17, у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 року у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 року у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 року у справі № 814/4170/15 та від 08.10.2018 року у справі № 927/490/18, Суд дійшов висновку, що прийменник «до» з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.
У постановах Верховного суду від 25.04.2018 року у справі № 803/350/17 та від 25.04.2018 року у справі № 815/4720/16, Суд проводить аналогію з Європейською конвенцією про обчислення строків від 16.05.1972 року. За змістом ст. 2 цієї Конвенції термін «dies ad quem» означає день, у який строк спливає. Відповідно до ч.2 ст. 4 Конвенції, якщо строк обчислено у місяцях або роках, день «dies ad quem» є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає «dies a quo». Тобто Верховний суд проводить аналогію між «dies ad quem» і «до», тому вважає, що при поєднанні прийменника «до» з календарною датою, така дата входить до строку.
В постанові Верховного суду від 09.06.2020 року № 419/1965/18, Суд звернув увагу на те, що прийменники «до» і «по» в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.
З огляду на наведене, суд не погоджується із тим, що ОСОБА_1 допустив несвоєчасне подання декларації за 2019 рік, виконавши свій обов`язок з її подання саме 01.06.2020 року.
За вказаним інкримінованим адміністративним правопорушенням, суд приходить до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження в справі за даним епізодом інкримінованого адміністративного правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Що стосується інкримінованого адміністративного правопорушення за протоколом від 23.06.2021 року № 347, то суд вважає, вину ОСОБА_2 встановленою та доведеною.
Так, судом встановлено та матеріалами адміністративної справи доводиться, що ОСОБА_1 призначений на посаду директора ДП «Володимирське» на підставі контракту від 25.07.2019 року укладеного з Регіональним відділенням ФДМ України по Миколаївській області з терміном дії до 01.03.2021 року. Наказом начальника Регіонального відділення № 200 від 16.02.2021 року, термін дії контракту з ОСОБА_1 було продовжено до 01.09.2023 року.
Будучи директором КП «Володимирьске» ОСОБА_1 з огляду на п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» вважається посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Згідно п. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно, до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Як вбачається із скрін-шоту з Єдиного державного реєстру декларацій від 19.05.2021 року, а також письмових пояснень ОСОБА_1 наданих 11.06.2021 року начальнику сектору протидії корупції Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області, щорічну декларацію уповноваженої особи на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, ним було подано лише 05.05.2021 року.
Суд враховує, що вказані докази є чіткими, узгоджуються між собою та об`єктивні підстави ставити під сумнів достовірність наведених доказів і викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обставини, відсутні.
Позиція ОСОБА_1 , яка полягає в тому, що він не мав змоги раніше подати декларацію у зв`язку із тим, що мав захворювання викликане коронавірусною інфекцією судом не береться до уваги, оскільки документів на підтвердження наявної у ОСОБА_1 хвороби, останнім під час розгляду справи в суді, надано не було.
Згідно до п. 9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну або цивільно-правову відповідальність.
Частиною 1 ст.172-6 КУпАП встановлено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст.172-6 КУпАП, необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.
Таким чином, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , у порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, не подав у встановлений законом строк щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, подавши її 05.05.2021 року, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
При цьому, судом не встановлено події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 при поданні щорічної декларації за 2019 рік, подавши її 01.06.2020 року, у зв`язку з чим, в цій частині провадження підлягає закриттю.
Враховуючи особу винного, який до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення притягується вперше, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
На переконання суду, подання декларацій особами, які уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має значний суспільний інтерес, а тому стаття 22 КУпАП у даному випадку застосовуватися не може.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі встановленого, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 283-287, КУпАП, суд,
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за протоколом № 347 від 23.06.2021 року), та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 кпо.) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.) грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП за протоколом № 348 від 23.06.2021 року) - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: