Справа № 522/4277/21
Провадження № 3/522/3952/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Вірменії, місце проживання: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

02 лютого 2021 року близько 22 год. 34 хв. ОСОБА_2 ,перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська № 12-А в магазині АТБ, вчинив дрібну грабіжку, а саме презервативи 3 шт. «Durex Invisible» надтонкі к/уп на суму 70,65 грн без ПДВ, чим вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення визнав, у підтвердження чого подав відповідну заяву, проти обставин, викладених у протоколі не заперечував, щиро розкаявся, надав пояснення, що шкоду за викрадений товар відшкодував у повному обсязі.

Згідно зі ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено якщо норми інших законів містять посилання на н.м.д.г., то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За правилами підпункту 169.1.1. п. 169.1. ст. 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга складає 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня звітного податкового року складає 2270 гривень. Тому, податкова соціальна пільга у 2021 році складає (2 270 грн ? 0,5) = 1 135 гривень.

Об`єктом адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері власності. Предмет посягання - будь-яке майно, вартість якого не перевищує 227 грн. (1 135 грн ? 0,2)

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у дрібному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (матеріальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, підтверджується зібраними у порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 145362 від 26 лютого 2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 26 лютого 2020 року.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 51 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови складає 454 гривні.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 23, 24, 33-38, 51, 268, 279, 280, 283, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Т. Ю. Федчишена