Справа № 163/298/21
Провадження №3/163/298/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.,

з участю секретаря Семенюк К.М.,

прокурора Назарука О.Ю.,

особи, що притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника Карпука А.С.,

розглянувши, направлені Управлінням стратегічних розслідувань у Волинській області, протоколи №№ 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає по АДРЕСА_1 , т.в.о. директора Головненської спеціальної школи «Центр освіти» Волинської обласної ради, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права т.в.о. директора Головненської спеціальної загальноосвітньої школи «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки» та т.в.о. директора Головненської спеціальної школи «Центр освіти» Волинської обласної ради, відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, при видачі протягом 2019-2021 років наказів про виплату премій працівникам, серед яких зазначені її чоловікмашиніст (кочегар) котельні ОСОБА_2 та матір комірник ОСОБА_3 , не повідомила у встановленому Законом порядку (не пізніше наступного робочого дня) Волинську обласну раду або Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги пункту 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме:

1)18.11.2019 року ОСОБА_1 видала наказ №178-к «Про виплату премій працівникам», яким своєму чоловікові ОСОБА_2 призначила премію в розмірі 2479 грн., однак до 20.11.2019 року включно про наявність у неї реального конфлікту інтересів визначені Законом органи не повідомила (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол №26);

2)18.11.2019 року ОСОБА_1 видала наказ №178-к «Про виплату премій працівникам», яким своїй матері ОСОБА_3 призначила премію в розмірі 2879 грн., однак до 20.11.2019 року включно про наявність у неї реального конфлікту інтересів визначені Законом органи не повідомила (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол № 28);

3)15.08.2019 року ОСОБА_1 видала наказ №101-к «Про виплату премій працівникам», яким своїй матері ОСОБА_3 призначила премію в розмірі 4500 грн., однак до 17.08.2019 року включно про наявність у неї реального конфлікту інтересів визначені Законом органи не повідомила (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол № 30);

4)17.09.2019 року ОСОБА_1 видала наказ №131-к «Про виплату премій працівникам», яким своїй матері ОСОБА_3 призначила премію в розмірі 3900 грн., однак до 19.09.2019 року включно про наявність у неї реального конфлікту інтересів визначені Законом органи не повідомила (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол № 32);

5)16.12.2019 року ОСОБА_1 видала наказ №190/19 «Про виплату премій працівникам», яким своїй матері ОСОБА_3 призначила премію в розмірі 3879 грн., однак до 18.12.2019 року включно про наявність у неї реального конфлікту інтересів визначені Законом органи не повідомила (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол № 34);

6)16.12.2019 року ОСОБА_1 видала наказ №190/19 «Про виплату премій працівникам», яким своєму чоловікові ОСОБА_2 призначила премію в розмірі 3380,04 грн., однак до 18.12.2019 року включно про наявність у неї реального конфлікту інтересів визначені Законом органи не повідомила (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол № 36);

7)02.10.2020 року ОСОБА_1 видала наказ №119-к «Про виплату премій працівникам», яким своїй матері ОСОБА_3 призначила премію в розмірі 4075 грн., однак до 04.10.2020 року включно про наявність у неї реального конфлікту інтересів визначені Законом органи не повідомила (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол № 38).

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Крім того, ОСОБА_1 будучи посадовою особою юридичної особи публічного права т.в.о. директора Головненської спеціальної загальноосвітньої школи «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки» та т.в.о. директора Головненської спеціальної школи «Центр освіти» Волинської обласної ради, відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, при видачі протягом 2019-2021 років наказів про виплату премій працівникам, серед яких зазначені її чоловік машиніст (кочегар) котельні ОСОБА_2 та матір комірник ОСОБА_3 , тобто прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила п.3 ч.1ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме:

8)18.11.2019 року ОСОБА_1 видала наказ №178-к «Про виплату премій працівникам», на підставі якого її чоловікові ОСОБА_2 було призначено та виплачено премію в розмірі 2479 грн. (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол № 27);

9)18.11.2019 року ОСОБА_1 видала наказ №178-к «Про виплату премій працівникам», на підставі якого її матері ОСОБА_3 було призначено та виплачено премію в розмірі 2879 грн. (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол № 29);

10)15.08.2019 року ОСОБА_1 видала наказ №101-к «Про виплату премій працівникам», на підставі якого її матері ОСОБА_3 було призначено та виплачено премію в розмірі 4500 грн. (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол № 31);

11)17.09.2019 року ОСОБА_1 видала наказ №131-к «Про виплату премій працівникам», на підставі якого її матері ОСОБА_3 було призначено та виплачено премію в розмірі 3900 грн. (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол № 33);

12)16.12.2019 року ОСОБА_1 видала наказ №190/19 «Про виплату премій працівникам», на підставі якого її матері ОСОБА_3 було призначено та виплачено премію в розмірі 3879 грн. (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол № 35);

13)16.12.2019 року ОСОБА_1 видала наказ №190/19 «Про виплату премій працівникам», на підставі якого її чоловікові ОСОБА_2 було призначено та виплачено премію в розмірі 3380,04 грн. (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол № 37);

14)02.10.2020 року ОСОБА_1 видала наказ №119-к «Про виплату премій працівникам», на підставі якого її матері ОСОБА_3 було призначено та виплачено премію в розмірі 4075 грн. (по даному факту 26.01.2021 року складено протокол № 39).

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2ст.172-7КУпАП - прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 фактичні обставини призначення і виплати премій її чоловіку та матері підтвердила, разом з тим вину у вчиненому не визнала, просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень, мотивуючи свою позицію відсутністю реального конфлікту інтересів при видачі наказів про преміювання чоловіка та матері, оскільки: вона не є безпосереднім керівником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно останні не перебувають у її прямому підпорядкуванні; розмір премії визначається колегіальним рішенням комісії по розподілу премій, де вона не голосувала по цьому питанню, а лише формально підписувала відповідний наказ; окрім того розмір премій чоловіка та матері не перевищував розміру премій інших працівників.

Захисник Карпук А.С. в судовому засіданні підтримав подані ним письмові пояснення, з підстав наведених у них, висловив позицію про відсутність в діях підзахисної складу правопорушення, просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Прокурор вважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, в повному обсязі, оскільки це об`єктивно підтверджується зібраними у справі письмовими доказами. Вказав, що остання згідно із п.п. а п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, а тому, як посадова особа юридичної особи публічного права вона зобов`язана була діяти у чіткій відповідності до положень цього Закону. З урахуванням конкретних обставин справи, просив на підставі ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Дослідженням доказів по справі встановлено таке.

ОСОБА_1 з 02.07.2018 по 05.03.2020, на підставі розпорядження голови Волинської обласної ради №148 від 27.06.2018, наказу Управління освіти, науки та молоді Волинської обласної державної адміністрації від 02.07.2018 № 109-к, обіймала посаду т.в.о. директора Головненської спеціальної загальноосвітньої школи «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки». З 05.03.2020 по цей час т.в.о. директора Головненської спеціальної школи «Центр освіти» Волинської обласної ради, згідно розпорядження голови Волинської обласної ради №67 від 05.03.2020.

Згідно Розділу VIII Статуту Головненської спеціалізованої школи «Центр освіти» Волинської обласної ради, школу очолює директор, який призначається та звільняється з посади рішенням Волинської обласної ради, та діє на контрактній основі. Директор закладу: діє від імені закладу, представляє його у всіх організаціях, розпоряджається майном і коштами, укладає договори, відкриває в банках рахунки і є розпорядником кредитів, видає в межах компетенції закладу накази і розпорядження, обов`язкові для всіх учасників освітнього процесу.

Головненська спеціалізована школа «Центр освіти» Волинської обласної ради, за даними Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є комунальним підприємством заснованим Волинською обласною радою, керівником значиться ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.81 ЦК України, юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Згідно з Статутом, Головненська спеціалізована школа «Центр освіти» Волинської обласної ради, є закладом загальної середньої освіти, що заснований на майні спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст області. Власником майна Школи є територіальна громада сіл, селищ, міст області в особі Волинської обласної ради (далі Засновник). Школа є юридичною особою, має печатку, штамп, самостійний баланс, реєстраційний рахунок в органах Державного казначейства, ідентифікаційний код.

Отже, ця школа є юридичною особою, що створена рішенням Волинської обласної ради, заснована на комунальній власності територіальної громади Волинської області, а відтак є юридичною особою публічного права.

Таким чином ОСОБА_1 , як керівник, є посадовою особою юридичної особи публічного права з безпосереднім підпорядкуванням перед власником - Волинської обласної ради.

Установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є чоловіком та матір`ю ОСОБА_1 відповідно. Доказом цього є довідка про склад сім`ї ОСОБА_1 , Головненської селищної ради від 15.12.2020 за № 2843, лист відділу ДРАЦС у Волинській області від 21.12.2020 за №12330/05.2-04-34, лист управління державної міграційної служби України у Волинській області від 04.01.2021 за №6/55/102/01-2021.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як працівники Головненської спеціалізованої школи «Центр освіти», отримували премії на підставі виданих ОСОБА_1 наказів «Про виплату премії працівникам»: №178-к від 18.11.2019, №190/19 від 16.12.2019, №101-к від 15.08.2019, №131-к від 17.09.2019 та №119-к від 02.10.2020.

Ці обставини також підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша статті 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частина друга статті 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиція обох частин цієї статті є бланкетною, сама стаття міститься в главі 13-А КУпАП «Адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією».

Тому, для визначення усіх ознак протиправного діяння необхідно керуватись Законом України «Про запобігання корупції».

Визначення терміну «правопорушення, пов`язаного з корупцією», міститься у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» і є діянням, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 Закону.

Зокрема, суб`єктами відповідальності за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП є визначені п.п. «а» п. 2 ч.1 ст.3 Закону посадові особи юридичних осіб публічного права.

Для даних осіб Закон України «Про запобігання корупції» встановлює алгоритм дій для запобігання та врегулювання конфлікту приватних та службових інтересів, що має на меті недопущення втрати довіри до службової особи та до органу, в якому вона працює.

Так, стаття 28 Закону зобов`язує цих осіб:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - НАЗК чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Невиконання даних зобов`язань відповідним суб`єктом тягне відповідальність за ч.1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (примітка 2 до ст.172-7 КУпАП)

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях (ч.1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»).

Сімейні відносини за змістом ст.1 Закону виникають з близькими особами, до переліку яких включені чоловік та матір, а отже ОСОБА_1 при виданні наказів про преміювання перебувала в умовах реального конфлікту інтересів, що зобов`язували останню діяти у відповідності до законодавчих вимог про запобігання корупції повідомити НАЗК чи Волинську обласну раду про конфлікт інтересів, вжити заходів щодо врегулювання такого конфлікту інтересів та безпосередньо не виносити накази про преміювання в умовах конфлікту інтересів.

Згідно інформації Національного агентства з питань запобігання корупції (лист 30-11/432/21 від 05.01.2021) ОСОБА_1 про наявність конфлікту інтересів під час виконання службових обов`язків у період з 01.01.2019 року по 05.01.2021року відповідно, до Національного агентства не зверталась.

Також ОСОБА_1 при видачі вищеназваних наказів про преміювання до Волинської обласної ради із заявами про наявність конфлікту інтересів не зверталась (інформація Волинської обласної ради від 15.01.2021 року).

Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1,2ст.172-7 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 та її захисника про відсутність у ОСОБА_1 повноважень по визначенню розміру премій працівникам та відповідно про відсутність реального конфлікту інтересів при підписанні наказів про преміювання чоловіка та матері, є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 Закону пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.

Згідно п.1 Посадової Інструкції машиніста (кочегара) котельні, опалювач котельні призначається на роботу та звільняється з неї директором школи.

Тому ОСОБА_2 , не зважаючи на безпосереднє підпорядкування заступнику директора з АГР (п.2 посадової інструкції), перебуває у прямому підпорядкуванні керівника - т.в.о. директора школи ОСОБА_1 .

Згідно п.1 Посадової Інструкції комірника, комірник призначається на роботу та звільняється з неї директором школи.

Тому ОСОБА_3 , не зважаючи на безпосереднє підпорядкування заступнику директора з АГР (п.2 посадової інструкції), перебуває у прямому підпорядкуванні керівника - т.в.о. директора школи ОСОБА_1 .

Приватний інтерес ОСОБА_1 , як вже зазначалось вище, зумовлений саме сімейними відносинами. Ця об`єктивна дійсність сама по собі створює конфлікт інтересів, тому посилання захисту про недоведеність у ОСОБА_1 приватного інтересу є неприйнятними.

Суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями, яка реально впливає на об`єктивність прийнятих рішень призводить до реального конфлікту інтересів.

Як було заначено, відповідно Статуту, директор закладу: діє від імені закладу, представляє його у всіх організаціях, розпоряджається майном і коштами, укладає договори, відкриває в банках рахунки і є розпорядником кредитів, видає в межах компетенції закладу накази і розпорядження, обов`язкові для всіх учасників освітнього процесу.

За умовами Положення про матеріальне стимулювання педагогічних та інших працівників Головненської спеціальної школи від 31.08.2018 року, директор має право за поданням, преміювати працівників, що перебувають в штаті, в межах асигнувань, передбачених кошторисом на оплату праці. Питання преміювання працівників за підсумками роботи установи розглядаються за поданням членів комісії до директора. Конкретні розміри даних виплат установлюються комісією з розподілу, до складу якої входять голови методичних об`єднань, голова профспілки, заступників директора, головного бухгалтера (п.5 розділу ІІІ).

Таким чином, виключне право та остаточне рішення щодо преміювання працівників приймає керівник підприємства, як особа, уповноважена на розпорядження коштами підприємства та є основним підписантом фінансово-розпорядчих документів.

Тому преміювання чоловіка та матері відбувалося в умовах реального конфлікту інтересів.

Наявність протоколів комісії по розподілу премії, зокрема і для працівника, що є близьким родичем, як і сам факт погодження розміру премій головним бухгалтером, юристом, іншими особами, не позбавляє керівника його дискреційних повноважень та не перетворює у формального підписанта розпорядчих документів.

Суд зауважує, що реальний конфлікт інтересів відсутній у разі видання керівником наказів про призначення близькій особі обов`язкових виплат, які передбачені трудовим законодавством, таких як заробітна плата, вихідна допомога, допомога на оздоровлення та інше, оскільки в таких випадках керівник позбавлений права власного розсуду. На відміну від обов`язкових виплат, премія має характер індивідуально визначеної заохочувальної виплати, її розмір щоразу може різнитись, а остаточне рішення щодо цієї виплати приймає керівник при видачі наказу.

Одним із способів врегулювання подібних конфліктів інтересів є покладання обов`язків видачі та підписання наказів про преміювання близької особи на іншу службову особу, наприклад на одного із заступників.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути позбавлені права на премію з мотивів роботи у одній установі із дружиною і відповідно дочкою ОСОБА_1 , суд не заперечує правомірності отримання цими особами премій за високу якість роботи, проте посада керівника школи зобов`язує особу, яка її обіймає, дотримуватись вимог антикорупційного законодавства.

Не заслуговують на увагу аргументи захисту, що особа, що склала протокол та збирала докази не мала на те повноважень.

Установлено, що всі протоколи складені майором поліції Андрієм Сметюхом оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань у Волинській області Національної поліції України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення за ст.ст. 172-4 - 172-9, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те:

-посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище);

-Національного агентства з питань запобігання корупції (статті 172-4 - 172-9 (в частині правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище);

-прокурор.

Посада ОСОБА_2 за Законом України «Про запобігання корупції» не віднесена до числа тих які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а отже у справах про адміністративні правопорушення за ст.ст. 172-4 - 172-9, протоколи про правопорушення мають право складати посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Постановою Кабінету міністрів України від 9 жовтня 2019 р. №867, утворено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Національної поліції - Департамент стратегічних розслідувань.

За наказом Управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту стратегічних розслідувань № 8 від 08.01.2020, уповноважено на складання протоколів пов`язаних з корупцією оперуповноваженого 1-го сектору УСР у Волинській області майора поліції ОСОБА_4 .

Отже, оперуповноважений 1-го сектору УСР у Волинській області майор поліції ОСОБА_5 , є посадовою особою органів внутрішніх справ Національної поліції, що наділений правом складати протоколи про правопорушення у справах про адміністративні правопорушення за ст.ст. 172-4 - 172-9 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, оперуповноважений 1-го сектору УСР у Волинській області майор поліції Андрій Сметюх, як посадова особа органів внутрішніх справ Національної поліції, що склав протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , мав право і був зобов`язаний збирати докази в цій справі. При збиранні доказів, уповноважена на те особа фактично здійснює перевірку наявності чи відсутності підстав чи розумних підозр вважати, що було вчинене правопорушення.

Отже, неприйнятними є аргументи захисту, що виключно НАЗК була вправі проводити перевірку та збирати докази в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 після чого посадові особи Національної поліції набули би право на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Неприйнятними є аргументи захисту про недопустимість доказів, що були зібрані, коли значна частина антикорупційних норм була визнана неконституційною на підставі рішення від 27.10.2020 №13-р/2020, оскільки цим рішенням не визнавались неконституційними норми Закону «Про запобігання корупції» та норми КУпАП, які є основою діяльності посадових осіб органів внутрішніх справ Національної поліції у провадженнях про адміністративні правопорушення за ст.ст. 172-4 - 172-9 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на недосконале знання антикорупційного законодавства в силу ст.68 Конституції України не звільняє її від відповідальності і на правову кваліфікацію її дій не впливає.

При накладенні стягнення у відповідності до вимог ст.33 КУпАП слід врахувати: характер вчинених правопорушень; особу порушниці, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин.

З огляду на викладене, на ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.36 КУпАП слід накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, - за ч.2 ст.1727 КУпАП у вигляді мінімального розміру штрафу.

З порушниці згідно із ст.401 КУпАП підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.221, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.1727, ч.2 ст.1727 КУпАП, і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накласти на неї стягнення в межах ч.2 ст.1727 КУпАП, яка передбачає більш тяжче стягнення з числа вчинених, у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Штраф в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень підлягає стягненню на рахунок UA0003482 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУК у Волин.обл/смт Головне, , код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУК у Волин.обл/м.Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета