Справа №461/5427/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є. з участю представника митниці Лубоцького Б.І., представника Ярмолюка Є., Брегей І.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Галицької митниці Держмитслужби ДМС України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), місце проживання АДРЕСА_1

за ст.472 Митного Кодексу України,-

в с т а н о в и в:

25 травня 2021 року в зону митного контролю ММПО СП «Росан» митного поста «Львів-поштовий» Галицької митниці Держмитслужби, надійшло міжнародне відправлення посилка №CR125426551DE (MYCV049152196DE), яка надійшла з Німеччини, відправником якої, згідно митної декларації форми CN23 № CR125426551DE (MYCV049152196DE) є ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), який проживає/перебуває за адресою АДРЕСА_1 , +239, отримувачем ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), який проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 ( НОМЕР_1 ). Згідно митної декларації форми CN23 № CR125426551DE (MYCV049152196DE) відправник заявив, що у вказаному міжнародному поштовому відправленні пересилає педаль ефекта. Під час митного огляду міжнародного поштового відправлення - посилки № CR125426551DE (MYCV049152196DE) було виявлено незадекларовані товари, а саме: мобільний телефон iPhone 11, Midnight green, 256 GB, Model A2218, IMEІ: НОМЕР_2 , в заводській упаковці, в комплекті з зарядним пристроєм та навушниками, з ознаками використання 1 шт. та чохол для мобільного телефону Oretech mobile cases Iphone1 1Pmax (Midnight green) 1 шт. Виявлені товари знаходилися в посилці без будь-якого приховування.

Представник ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснила наступне. З протоколу слідує, що особою, яка притягається до адміністративної відповідальності є ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), який є відправником міжнародного поштового відправлення CR125426551DE (MYCV049152196DE), в якому виявлено незадекларовані товари. Однак це хибне твердження, оскільки декларантом є СП «Росан», по вині якого було допущено порушення під час декларування. Зазначає, що в протоколі зазначено, що ОСОБА_2 проживає за такою адресою: АДРЕСА_1 , +239. Однак, вказана адреса є адресою СП «Росан» у Німеччині, що зазначено на інтернет-сторінці СП «Росан» https://mymeest.com/address. Тобто, адреса Meest-Germany Gmbh, Vor der Struth 1, Halle 16 1, Halle 16, 57627, Hachenburg, Germany, +239 належить не Yarmolyuk Evgeniy, a СП «Росан». Крім цього, згідно інформації з інтернет-сторінки https://ua.meest.com/ru/pro-kompaniu-rosan СП «Росан» це спільне підприємство, яке створене в 1992 році як базова структура корпорації «MEEST» в Україні, основним видом діяльності якого є міжнародні поштові відправлення. На тій же сторінці СП «Росан» https://ua.meest.com/ru/pro-kompaniu-rosan коротко описано порядок роботи підприємства: Міжнародна пошта проходить через власні центри Міжнародного поштового обміну, один з яких розташований у м. Львові, в якому поштові відправлення усіх форматів розмитнюють, сортують, і відправляють в філіали СП «Росан» в обласних центрах України звідки кур`єри СП «Росан» доставляють товари безпосередньо отримувачам. З даного порядку роботи СП «Росан» остання вважає, що воно є митним брокером. З сторінки СП «Росан» за посиланням https:/mymeest.com/faq/tamozennaa-poslina-i-nalogi де зазначено, що у разі необхідності отримувач може звернутися до митного брокера за номерами телефонів українських операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 . Тобто, особою яка відповідальна за невірне декларування є митний брокер СП «Росан». Таким чином особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , +239), яка зазначена митницею в протоколі не існує в реальності і не може бути притягненою до відповідальності за ст. 472 МК України. Митним брокером в розмитненні міжнародного поштового відправлення CR125426551DE (MYCV049152196DE) виступає СП «Росан». Просить закрити провадження по справі, а вилучений товар повернути його власнику.

Представник митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) наявний склад правопорушення, яке йому ставиться у вину. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією статті 472 МК України.

Статтею 472 МК України, передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Статтею 257 МК України, визначено, що декларування здійснюється шляхом з`явлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Факт митного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) підтверджується: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №0946/20900/21 від 25.05.2021 р.; митною декларацією; актом на розкриття та перепакування поштового відправлення; описом предметів від 25.05.2021року; службовою запискою; висновком №-0479 від 14.06.2021 року.

Доводи представника ОСОБА_5 щодо місця проживання відправника посилки, не береться судом до уваги, оскільки це не впливає на факт вчинення ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ) правопорушення ст. 472 Митного кодексу України.

Крім цього, в судовому засіданні не знаходять свого підтвердження доводи адвоката Брегей І.С. про те, що СП «Росан» є брокером, виходячи з наступного. В матеріалах справи про порушення митних правил №0946/20900/21 від 25.05.2021 року відсутні докази того, що митну декларацію форми CN23 № CR125426551DE (MYCV049152196DE) заповняв брокер, а не ОСОБА_7 .

Відповідно до пункту 2 статті РП 125 ( в старій редакції стаття РП 122) Регламенту поштових посилок Всесвітньої поштової конвенції (Конвенцію затверджено Указом Президента №316/2017 від 10.10.2017) передбачено, що до кожної посилки додається митна декларація CN23 або як єдиний бланк, або як частина бланка-пачки СР 72. У ній повинно докладно зазначатись вкладення посилки. Відомості загального характеру неприпустимі.

Відповідно до Указу Президента №5/2013 від 09.01.2013 Про затвердження Всесвітньої поштової конвенції, Заключного протоколу Всесвітньої поштової конвенції, Угоди про поштові платіжні послуги та Першого додаткового протоколу до Загального регламенту Всесвітнього поштового союзу поштове відправлення належить відправнику доти, доки його не доставлено законному власнику, за винятком випадків, коли відправлення затримано відповідно до законодавства країни відправлення або призначення та в разі застосування пункту 2.1.1 статті 15 або пункту 3 статті 15 згідно із законодавством транзитної країни.

Таким чином, власником посилки №CR125426551DE (MYCV049152196DE), яка надійшла з Німеччини є ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який проживає АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.236 Митного кодексу України встановлено, що Декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, здійснюється оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником чи декларантом або уповноваженою ним особою. При цьому товари, які не є об`єктом оподаткування митними платежами, а також кореспонденція, поштові листи та листівки, література для сліпих, друковані матеріали, міжнародні експрес-відправлення документарного характеру декларуються в усній формі на підставі товаросупровідних документів. Інші товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, підлягають письмовому декларуванню.

Згідно зі ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При цьому підпункти « а, б, г, д» п.5 ст. 257 Митного Кодексу вказують на те, що декларант зобов`язаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, код товару з УКТЗЕД, кількість, торгівельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Як визначено ст.266 МК України декларант зобов`язаний здійснювати декларування товарів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, а саме на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Ч. 6 ст. 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення.

Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в скоєні митного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тобто вчинив дії на переміщення товару через митний кордон України шляхом недекларування, тобто не заявивши за встановленою формою точні відомості про нього, а саме про його наявність, найменування та кількість.

Обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини і майновий стан, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) слід накласти штраф в межах встановлених санкцією ст.472 МК України, у розмірі 100 % вартості товару 28449,00 грн.

Товар, що був безпосереднім предметом правопорушення і переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України підлягає конфіскації в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), слід стягнути в користь ДСА України судовий збір у розмірі 454 грн., а на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати на зберігання товару у сумі 17,94 грн.

Керуючись ст.ст.472, 519, 526 МК України, ст.ст.40-1, 283 КУпАП України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товару 28 449,00 грн.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0946/20900/21 від 25.05.2021 р. - конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь Галицької держмитслужби ДМС України витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 17,94 грн.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Радченко В.Є.