Справа № 756/6633/21
Номер провадження № 3/756/3936/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренка А. А.,

за участі секретаря судового засідання Рекеди С. С.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Бондюка Б. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

23.04.2021 о 20:27 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, легковим автомобілем марки «BMW», моделі «X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у місті Києві по мосту Північному, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та при виявленні перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду, унаслідок чого скоїв наїзд на відбійник. У результаті дорожньо-транспортної події транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Отже, ОСОБА_1 порушив пункти 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху чим учинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, 23.04.2021 о 20:27 год. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, легковим автомобілем марки «BMW», моделі «X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у місті Києві по проспекту Степана Бандери. Після учинення дорожньо-транспортної події у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, порушення мови. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, на місці за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager» та в лікаря нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», яка розташована за адресою: Київ, вул. Петра Запорожця, 20, на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився.

Отже, ОСОБА_1 учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

До цих висновків суд дійшов з наступних підстав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факту вживання ним алкоголю і перебування внаслідок цього в стані алкогольного сп`яніння, однак заперечив керування ним легковим автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки того вечора він вживав алкогольні напої, а тому знайшов драйвера (тверезий водій), який керував транспортним засобом, а він сидів на передньому пасажирському сидінні. Так, не впоравшись із керуванням транспортного засобу, драйвер здійснив наїзд на відбійник та потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, після чого вийшов із салону автомобіля і через побоювання наслідків пішов у невідомому ОСОБА_1 напрямку. Після чого, ОСОБА_1 вийшов з автомобілю аби оглянути пошкодження отримані внаслідок зіткнення з відбійником та почав його ремонтувати, як раптом під`їхав патрульний автомобіль та працівники поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та після його відмови запропонували проїхати до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», яка розташована за адресою: Київ, вул. Петра Запорожця, 20. Він відмовився, оскільки не вважав себе на той момент водієм транспортного засобу.

Захисник Бондюк Б. В. заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що протокол складений з порушеннями. Так, на думку захисника, працівниками поліції не додано доказів щодо пропонування ОСОБА_1 пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, а протокол складено лише на їх припущеннях. Крім того, захисником було подано клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з визнанням наявних в матеріалах справи доказів недопустимими, яке долучено до матеріалів справи.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Надані матеріали, які є доказами в розумінні КУпАП, на думку суду, є достатніми, належними та допустимими, аби зробити висновок у справі щодо винуватості ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.

Зокрема події, які описані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 209801 від 23.04.2021 та в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 194680, на думку суду пов`язані між собою, оскільки від установлення того, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом та учинив дорожньо-транспортну подію, залежить також і наявність чи відсутність статусу водія, а отже і відповідальність за учинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - наявність підстав для проходження огляду на стан сп`яніння.

Як свідчать надані суду матеріали, підставою вважати, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час дорожньо-транспортної події у стані алкогольного сп`яніння, є пояснення свідка ОСОБА_2 від 23.04.2021. Зокрема, згідно з цими поясненнями, 23.04.2021 ОСОБА_2 був свідком того, як транспортний засіб, легковий автомобіль марки «BMW», білого кольору, рухаючись в м. Києві по мосту Північному в крайній лівій смузі, різко повернувши вправо в`їхав у металевий відбійник. ОСОБА_2 , проїхавши повз, помітив, що водій схилився над кермом. Після чого, ОСОБА_2 підійшов до вказаного транспортного засобу аби надати водієві допомогу, але помітив, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння та розмовляє нерозбірливою мовою. Після чого викликав поліцію.

Суд зауважує, що ним здійснювались заходи, спрямовані на виклик свідка ОСОБА_2 , але останній в судове засідання не з`явився. Лише в телефонному режимі цей свідок повідомив, що перебуває за межами міста, а отже не зможе прибути в судове засідання. При цьому суд отримав електронною поштою лист, в якому зазначено особу, яка його надсилає як - ОСОБА_2 , і в якому зазначені певні відомості щодо подій, щодо яких складено адміністративні протоколи. Однак суд не оцінює даний лист, оскільки не може підтвердити особу відправника.

Наведені обставини підтверджуються також і відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений у судовому засіданні.

Так, з наведених відеозаписів вбачається, що 23.04.2021 працівники поліції прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки отримали повідомлення від оперативного чергового за відповідним викликом. Де помітили транспортний засіб, легковий автомобіль марки «BMW», моделі «X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням особи, яку ідентифіковано як ОСОБА_1 . Після чого було складено два протоколи, а саме за фактом дорожньо-транспортної події та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

На переконання суду, наведене свідчить, що саме ОСОБА_1 о 20:27 год 23.04.2021 керував транспортним засобом, легковим автомобілем марки «BMW», моделі «X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані сп`яніння, порушивши пункти 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, учинив дорожньо-транспортну подію, що підтверджується і схемою місця ДТП від 23.04.2021.

У зв`язку з чим суд критично розцінює невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості та посилання на керування автомобілем драйвером. Бо такі твердження повністю спростовуються встановленими під час судового розгляду обставинами, та поясненнями свідка ОСОБА_2 , згідно з якими жодних пасажирів чи інших водіїв поруч з ОСОБА_1 не було помітно, а особа, яка керувала транспортним засобом, була виявлена працівниками поліції на місці дорожньо-транспортної події. Зазначені в судому засіданні твердженні ОСОБА_1 на думку суду, є лише способом захисту, з метою уникнення суворої адміністративної відповідальності та суспільного осуду за неправомірні дії. Тим більше, суд пропонував аби ОСОБА_1 викликав в судове засідання особу драйвера, але ОСОБА_1 пояснив, шо немає відомостей про цю особу.

Перевіряючи висновки щодо підстав складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд ураховує також, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Суд також ураховує, що як свідчить вже наведений відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, останніми було неодноразово запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager» на що ОСОБА_1 спочатку погодився, проте потім почав відходити та як наслідок відмовився. Після чого, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку у лікаря-нарколога, однак по прибуттю до лікаря нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», яка розташована за адресою: Київ, вул. Петра Запорожця, 20, ОСОБА_1 відмовився. Саме таку відмову суд і оцінює як умисні, цілеспрямовані дії на ухилення від проходження медичного огляду, і які не пов`язані з іншими обставинами.

Переглядом відеозапису з нагрудних камер поліцейський беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, що зокрема і сам не заперечував в судовому засіданні, а отже вимога поліцейських - пройти відповідний огляд, була законною.

При цьому категоричний факт відмови від проходження будь-якого огляду ОСОБА_1 підтвердив і в судому засідання, посилаючись на те, що він не вважав це робити за потрібне, бо не був у той момент водієм.

Крім того, судом ураховано, що ОСОБА_1 вже перебував у лікарні та міг відповідно пройти огляд на стан сп`яніння. Крім цього, ОСОБА_1 має посвідчення водія та проходив підготовку в автошколі за для його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на водія, є знання Правил дорожнього руху. Також слід узяти до уваги, що відповідно до ст. 17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Також слід узяти до уваги, що ОСОБА_1 проходив службу в лахав правоохоронного органу, а отже беззаперечно знав про обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння та його насідки.

Оцінці також підлягає і посилання захисника на відсутність свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Так, але слід узяти до уваги, що 16.02.2021 Верховною радою України прийнято закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №2695, яким редакція ч. 2 ст. 266 КУпАП змінена наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку суду, словосполучення в законі «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Отже, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису, а тому суд відмовляє у визнанні результату проходження медичного огляду на стан сп`яніння, неналежним доказом. Слід також зазначити, що закон, яким є КУпАП, має вищу юридичну силу ніж Інструкція № 1452/735 і в яку ще не внесені зміни в зв`язку з внесенням змін до ст. 266 КУпАП. При цьому, положення Інструкції № 1452/735 наразі суперечать положенням ст. 266 КУаАП, а отже і не підлягають застосуванню в цій частині. Звісно, Інструкція № 1452/735 була розроблена з метою впровадження та конкретизації дій працівників поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння, тобто тих, які були в ст. 266 КУпАП до внесення змін. Але, на думку суду, наразі положення ст. 266 КУпАП є достатньо чіткими, та не потребують додаткового закріплення в інструкції для застосування, оскільки порядок використання нагрудних засобів фіксації працівників поліції є діючим та не скасованим.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його відмови, як водія після учинення дорожньо-транспортної події, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме в лікаря нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20, відповідно до положень частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, пунктами 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, п.7 розділу І, п.1 розділу ІІІ вказаної раніше Інструкції.

Даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд також перевірив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 194680 від 23.04.2021 не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв, дії працівників поліції не оскаржував, мотивів своєї відмови від підписання протоколу не зазначив.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, так у даному випадку стягнення необхідно накласти в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню винуватості ОСОБА_1 характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд уважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 124, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі ст. 36 КУпАП призначити стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: IBAN 0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Оболон.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN) UА0026006; код класифікації доходів бюджету: 22030101 (суд.збір), найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (державна судова адміністрація України, 050), у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя А. А. Пономаренко