П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Овчиннікова О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючої, що зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 615833 від 20.05.2021 року, 14.05.2021 року ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , не виконувала своїх батьківських обов`язків з виховання та утримання малолітньої доньки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого дитина пішла з дому, її місцезнаходження не було відомо. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки не повідомила, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, у зв`язку з чим справа слухалась, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно частини 1 статті 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як встановлено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За вимогами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно вимог ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За загальними положеннями адміністративного права, особа вважається винуватою у скоєнні правопорушення за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З протоколу встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується невиконання 14.05.2021 року батьківських обов`язків з виховання та утримання малолітньої доньки, внаслідок чого дитина пішла з дому, її місцезнаходження не було відомо, при цьому не зрозуміло, як невиконання обов`язків з виховання та утримання дитини саме у вказаний день стало причиною залишення дому дитиною.

У якості доказу невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків надано копію свідоцтва про розірвання шлюбу; копію свідоцтва про народження дитини; доповідку записку начальника СЮП ВП Волноваського РВП, письмові пояснення малолітньої ОСОБА_3 ( де вона вказує, що 13.05.20201 року між нею та матір`ю, ОСОБА_1 , виник конфлікт, вранці вона пішла до школи, а після уроків разом з подругами пішла на прогулянку, де її знайшли працівники поліції), письмові пояснення ОСОБА_1 ( де зазначено, що 14.05.2021 року донька вранці пішла до школи, після уроків не повернулася додому, але вона не придала цьому уваги, оскільки раніше дитина могла не повертатися додому до 19.30 години, а коли донька не повернулася додому о 20.00 годині, вона звернулася до поліції, за допомогою працівників поліції доньку було знайдено через 30 хвилин).

Тобто, матеріали справи не містять доказів невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків з виховання та утримання малолітньої ОСОБА_4 , а також того, що дитина пішла з дому з причин невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, оскільки, як випливає з письмових пояснень як самої ОСОБА_1 , так і ОСОБА_4 , дитина пішла вранці до школи, ввечері не повернулася вчасно додому з прогулянки з подругами, але наміру не повертатися додому через конфлікт з матір`ю вона не мала.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Виходячи з наведеного, враховуючи встановлену Конституцією України презумпцію невинуватості, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, тому на підставі п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення

Керуючись ст.ст. 247, 251 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.С.Овчиннікова