Справа № 219/1365/21
Провадження № 3/219/638/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Погрібної Н.М., за участю секретаря Захарчук М.В., захисника Харченко О.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області знаходиться справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 094070 від 25.01.2021 року слідує, що 25.01.2021 року о 19 год. 20 хв. в м. Бахмуті по вул. О. Колпакової водій ОСОБА_1 керував т/з Citroen Berlingo н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (мав стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мовлення, різку зміну забарвлення шкіряного покрову обличчя). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі та продуття на місці прибору газоаналізатору «Алкотестер «Драгер», у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав просив справу закрити у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

В судовому засіданні захисник суду пояснила, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП . Пояснювала, що основним нормативно правовим актом, який регулює порядок огляду водія на стан сп`яніння є наказ Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 p. N 1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції". Відповідно до п. п. 6, 7 розд. Інструкції N 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.Огляд на стан сп`яніння (незалежно від того, чи це наркотичне або алкогольне сп`яніння, чи знаходження під впливом лікарських препаратів) має бути проведено на місці з дотриманням таких обов`язкових вимог: на місці зупинки; працівником поліції, який пройшов відповідну підготовку (має відповідний сертифікат); з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові; у присутності двох свідків; результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння (п. 6 Постанови N 1103). Винятком з цього правила є огляд на стан сп`яніння учасників ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, що проводиться обов`язково у закладі охорони здоров`я (п. 1.8 Наказу 1452/735). Не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (заінтересовані особи) (п. 4 Постанови КМУ 1103). У протоколі вказані дві особи - подружжя ОСОБА_2 , як свідки, але ці особи є заінтересованими у даній справі і самі були, на наш погляд, у стані сп`яніння під час вказаних подій. Ці особи у їхніх поясненнях зазначені ними самими нібито як поняті. Щодо доданих до протоколу у якості доказів пояснень двох осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначають, що вони є заінтересованими особами, бо ОСОБА_3 є учасницею і, на наше переконання винуватицею ДТП, ОСОБА_4 її чоловік. Просить суд визнати їхні пояснення неналежними і недопустимими, оскільки вони отримані від осіб, щодо неупередженості яких є сумніви (заінтересовані особи) (п. 4 Постанови КМУ 1103). Щодо наданих суду у якості доказу двох відеозаписів на диску з бодікамери № 144 звертаємо увагу суду на наступне: Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 11.01.2019 року за № 28/32999, передбачено порядок здійснення фіксування виконання службових обов`язків поліцейськими, зокрема включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції. Однак у даному випадку поліцейські порушили ці вимоги і не здійснювали фіксування подій у тривалий проміжок часу, а надали суду лише два вибіркові відеозаписи, які відбувалися після приїзду поліції з 19:36:07 до 19:41:35 і стосуються лише початку розслідування і з 20:59:34 до 21:00:39 і не відображають усіх подій, а саме того моменту, коли ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на місці із застосуванням спеціального технічного засобу у встановленому законом порядку , але йому було відмовлено , бо такого у поліцейських не було з собою . Тож надані суду два відеозаписи з бодікамери №144 є вибірковими, зроблені з порушенням вимог закону, а тому не є допустимими та належними доказами винуватості ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП. Більше того, під час фіксації так званої відмови, поліцейські не повідомили, хто здійснює фіксацію, не встановили анкетні дані та статус осіб, які були присутні при відео фіксації, не роз`яснили учасникам їхні права. Поліцейський відразу заявив, що є підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Поліцейський також запропонував ОСОБА_1 пройти обстеження у найближчому медичному закладі, не уточнюючи у якому саме, хоча перед цим він ОСОБА_1 казав, що слід буде їхати у м. Слов`янськ здати кров, бо це найближчий заклад . Продути спеціальний технічний засіб ОСОБА_1 не пропонували. Направлення на обстеження також не дали на місці події до складання протоколу. Відносно доданого до матеріалів направлення слід зазначити, що його не було надано на місці події, але це направлення підтверджує незаконність вимоги поліцейських та правдивість пояснень ОСОБА_1 . Посилаючись на викладене просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 , який пояснював, що він приходиться ОСОБА_3 колишнім чоловіком. У січні 2021 року ОСОБА_3 подзвонила, та сказала що потрапила у ДТП. Він приїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_1 , який був учасником дорожньо-транспортної пригоди було запропоновано продути «Драгер» та пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. Пристрою «Драгер» у поліцейських не бачив.

В судовому засіданні була допита свідок ОСОБА_3 , яка є учасницею дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 25 січня 2021 року за її участю та за участю ОСОБА_1 . Пояснювала, що ОСОБА_1 було запропоновано продути «Драгер» та пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. Пройти у медичному закладі на стан сп`яніння пропонували у місті Бахмуті, направлення не бачила.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 094070 від 25.01.2021 року слідує, що 25.01.2021 року о 19 год. 20 хв. в м. Бахмуті по вул. О. Колпакової водій ОСОБА_1 керував т/з Citroen Berlingo н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (мав стійкий запах алкоголю з ротової порожнини ,порушення мовлення, різку зміну забарвлення шкіряного покрову обличчя). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі та продуття на місці прибору газоаналізатору «Алкотестер «Драгер», у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння визначено нормами статті 266 КУпАП та Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпА особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду,який проводиться згідно з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку до вищевказаної Інструкції.

Відповідно до п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015р., до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Крім того, пунктом 8 спільної Інструкції МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 затверджена форма направлення на огляд водія транспортного засобу, яка наведена в додатку 1 до Інструкції.

Проте, поліцейським не надано доказів того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження тестування на алкоголь з використанням спеціальних технічних засобів на місці ДТП. В якості доказів поліцейськими наданий «направлення на огляд водія транспортного засобу» (додаток 1) до даної Інструкції на огляд водія ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, проте у вказаному направленні мають розбіжності серії та протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, встановлений порядок медичного огляду особи, зокрема, і з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, передбачає собою спочатку проведення його на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, і лише потім, в залежності від результатів та позиції водія, в лікувальному закладі.

Також працівники поліції порушили вимоги Інструкції щодо застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису під час здійснення повноважень поліцейськими, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, оскільки відеозйомка, компакт-диск з якою долучений працівниками поліції, та який був досліджений у судовому засіданні, переривається, є частковою та велась поліцейським не безперервно, не вбачається із відеозапису, що ОСОБА_1 відмовився від продуття з використанням спеціальних технічних засобів на стан сп`яніння, у зв`язку з чим є підстави для визнання даного відеозапису події недопустимим доказом.

Крім того, покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суд не може взяти до уваги, оскільки ОСОБА_3 є учасницею дорожньо-транспортної пригоди, а ОСОБА_4 є її колишнім чоловіком, а тому можуть бути заінтересованими особами, що узгоджується з правовою позицією ВС у справі № 524/5741/16 від 20.05.2020.

Крім того, вимогами «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735 та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. за № 1103, чітко визначено, що поліцейський повинен забезпечити доставку особи до найближчого закладу охорони здоров`я, яким для міста Бахмут Донецької області (місце зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 ), є саме лікарня міста Бахмут.

Таким чином, працівники поліції уповноважені були надати направлення для проведення медичного огляду на стан сп`яніння до найближчого територіально наближеного закладу охорони здоров`я, яким є місто Бахмут Донецької області, а не місто Слов`янськ.

Вказані недоліки, допущені при складанні та оформленні адміністративних матеріалів, є суттєвими, оскільки не дозволяють встановити наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до відповідальності, позбавляє можливості достовірно встановити обставини правопорушення і, як наслідок, здійснити розгляд адміністративної справи та прийняти в ній рішення.

Слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

В зв`язку із чим, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,283,284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Н. М.Погрібна