Справа № 128/1555/21
Провадження № 33/801/572/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 18 червня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

31 травня 2021 року о 00:05 год на автодорозі М12 382 км Вінницького району Вінницькій області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820». Результат огляду 0, 47 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 18 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

При винесенні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У червні 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Не було допитану свідків та особу, що склала протокол про адміністративне правопорушення, не витребувано матеріали відеофіксації, що свідчить про неповноту з`ясування обставин справи.

Указує, що розгляд справи судом здійснено у його відсутність, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати в судовому засіданні свої пояснення та користуватися іншими правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Апеляційним судом розгляд справи призначено на 15 липня 2021 року о 08:30 год.

Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Латюк П. Я. повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

15 липня 2021 року адвокат Латюк П. Я. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю у розгляді іншої справи в Хмельницькому апеляційному суді.

Разом з тим, до клопотання не додано доказів, що підтверджують участь адвоката Латюка П. Я. у розгляді справи в Хмельницькому апеляційному суді.

Отже відсутні обставини, які свідчать про поважність причин неявки ОСОБА_1 та його адвоката в судове засідання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05 лютого 2004 року).

Суд ураховує, що ОСОБА_1 та адвокат Латюк П. Я., як ініціатори апеляційної скарги, мають проявляти процесуальну зацікавленість рухом справи та утримуватись від вчинення дій спрямованих на затягування розгляду справи.

Зайнятість адвоката не перешкоджала взяти участь у судовому засіданні ОСОБА_1 і дати пояснення по суті правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки цих осіб.

Оскільки причини неявки в судове засідання ОСОБА_1 та його адвоката є не поважними, то апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Установлено, що 31 травня 2021 року о 00:05 год на автодорозі М12 382 км Вінницького району Вінницькій області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Відповідно до результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» від 31 травня 2021 року, результат огляду 0,47% проміле. Протокол складено в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

З матеріалів справи слідує, що огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820».

Також установлено, що водій ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, про що свідчить його особистий підпис в акті огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене, огляд проведений у відповідності до Інструкції та ст. 266 КУпАП.

Судом було оглянуто матеріали відеофіксації з нагрудної камери працівника поліції під час зупинки транспортного засобу та під час проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, яке мало місце 31 травня 2021 року.

З указаного відеозапису слідує, що працівниками поліції був зупинений автомобіль ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху.

У ході спілкування з водієм, працівниками поліції було виявлено типові зовнішні ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», на що водій погодився у присутності свідків.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров?я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов?язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп?яніння.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції вірно встановив обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 , надав належну оцінку доказам в їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання заявника на те, що суд першої інстанції порушив його право на захист, не відклавши розгляд справи, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати в судовому засіданні свої пояснення та користуватися іншими правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

З матеріалів справ слідує, що на електронну адресу суду першої інстанції надійшло клопотання адвоката Латюка П. Я., яке не містило цифрового підпису та додатків указаних у клопотанні, а саме: копії договору про надання адвокатських послуг, ордеру адвоката, копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, про що, Вінницький районним судом Вінницької області складено акт про відсутність указаних додатків.

З огляду на те, що клопотання ОСОБА_4 не містило повноважень адвоката на надання правової допомоги та представництво інтересів ОСОБА_1 , суд першої інстанції правомірно не взяв його до уваги.

ОСОБА_1 був завчасно та належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення та мав можливість скористатись своїми правами надавати пояснення у суді.

Аргументи апеляційної скарги про недопустимість показань свідків у доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки суд їх не допитував, є також безпідставними.

У розумінні положень ст. 266 КУпАП свідки лише фіксують факт проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та жодним чином не впливають на доведеність вини правопорушника.

Інші обставини, на які посилається заявник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням, свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до ст. 245 КУпАП, у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 18 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С.К. Медвецький