Справа № 186/1699/20
Провадження № 3/0186/19/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

22 березня 2021 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого електромеханіком у ТОВ «Ріджен», притягнутого за ст.173 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

23 грудня 2020 року о 09 годині 45 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи у відділенні «ПриватБанк», яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Першотравенськ, вулиця Гагаріна, буд.1-А, хлопнув дверима, в результаті чого, заподіяв матеріальну шкоду.

Правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та надав заперечення на протокол, в яких зазначив, що він дійсно 23 грудня 2020 року о 09 год. 45 хв. прийшов до відділення «ПриватБанку», яке розташоване по вулиці Гагаріна, буд.1-А, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, для здійснення розрахунку на касі. Двері до відділення були відчинені, він вільно увійшов до приміщення банку. Здійснивши всі необхідні операції, він захотів вийти з відділення, але двері були зачинені. Тоді він звернувся до працівників банку з проханням відчинити двері, на що йому сказали зачекати. Після чого, він повторно звернувся до працівників банку з проханням відчинити двері, але йому знову сказали зачекати. У зв`язку з тим, що він запізнювався на роботу, він почав нервувати. Згодом до нього підійшла працівник банку та відчинила двері. Виходячи, він просто відкрив та закрив двері, при цьому сили для цього він не застосовував. Після чого він пішов. Умислу на завдання будь-якої шкоди у нього не було, у нього була єдина мета, скоріше покинути приміщення банку, так як він запізнювався на роботу. Коли він залишав приміщення банку, його ніхто не зупиняв та не звертався з претензіями. Крім того, двері встановлені у відділенні АТ «ПриватБанк» не мають сертифікату, а тому не відповідають вимогам ДСТУ Б В.2.6-23-2001 «Блоки віконні». Враховуючи термін експлуатації дверей (більше 10 років) ущільнювач у дверях не виконує свої функції тримання скла, що у свою чергу може призвести до того, що він може випасти у будь-який час, і це не залежить від того, як сильно гримнути дверима. Також, дані двері не є вхідними, а отже не мають спеціального захисту. У дверях встановлений однокамерний склопакет з листового скла, який лишився цілий, що свідчить про відсутність сили удару дверима. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона працює директором відділення АТ «ПриватБанк» у місті Першотравенську, Дніпропетровської області. У зв`язку з карантинними обмеження, вони вимушені впускати у приміщення банку по декілька чоловік, при цьому закривати двері. Оголошення про таке обмеження висить на дверях з квітня 2020 року. 23 грудня 2020 року вона знаходилась на своєму робочому місці. В цей час вона почула сильний грюкіт дверей та сигналізацію. Коли вона підійшла до дверей, то побачила, що склопакет зміщений у бік, біля дверей на підлозі лежали болти та утеплювач, двері були перекошені. Як пізніше вона дізналась, двері зламав ОСОБА_1 , який в той день обслуговувався у відділенні банку та не захотів зачекати, коли їх відчинить працівник банку, він просто вибив двері та пішов. Дані двері встановлені у відділенні банку у 2008 році. Кожного дня, вони обслуговують більше ста клієнтів та за весь час ніхто з клієнтів двері не ламав. Двері працювали нормально проблем з ними не було.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона працює заступником директора відділення АТ «ПриватБанк» у місті Першотравенську, Дніпропетровської області. Відділення обслуговує людей в режимі карантину, тому до приміщення банку пускають по одному клієнту на працівника банку. Оголошення про таке обмеження висить на дверях з квітня 2020 року. 23 грудня 2020 року ОСОБА_1 прийшов до відділення банку та був перший. Він обслуговувався приблизно п`ять хвилин. Потім він попросив випустити його, у зв`язку з чим, вона відчинила двері. ОСОБА_1 почав смикати двері на себе, але вони не відчинялись, вона сказала йому, що вони відчиняються в іншу сторону. ОСОБА_1 декілька разів смикав двері, але вони не відчинялись, потім він відчинив двері. Після чого, ОСОБА_1 виходячи з приміщення банку навмисно бахнув дверима, у зв`язку з чим на неї полетіли болти та утеплювач з дверей. Вона була вимушена викликати охорону, яка в свою чергу викликала поліцію. На її погляд, поведінка ОСОБА_1 була агресивна. Також вважає, що металопластикові двері не так легко зламати, для цього необхідно прикласти силу.

Допитаний у судовому засіданні інспектор СРПП Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 пояснив, що 23 грудня 2020 року він знаходився на службі. До нього поступив виклик зі служби «102», про те, що у відділенні АТ КБ «ПриватБанк», яке розташоване по вулиці Гагаріна, буд.1-А, міста Першотравенська, стався конфлікт. Прибувши на місце, було встановлено, що невідомий чоловік, виходячи з приміщення банку сильно штовхнув двері, в результаті чого, останні були зламані та АТ КБ «ПриватБанк» було завдано матеріальну шкоду. Після чого, він опитав свідків, подивився відео. Після чого, ним було встановлено особу, яка вчинила хуліганські дії, даною особою виявився ОСОБА_1 . Потім, було прийнято рішення про складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.

Заслухавши правопорушника, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно диспозиції ст.173 КУпАП адміністративній відповідальності підлягає особа, що вчинила дрібне хуліганство, що супроводжувалося нецензурною лайкою в громадських місцях, образливим чіплянням до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №121723 від 23 грудня 2020 року, яким зафіксовано факт скоєння ОСОБА_1 хуліганських дій, які виразились у гучному хлопанні дверима, в результаті чого було завдано матеріальну шкоду АТ КБ «ПриватБанк»; заявою директора відділення АТ КБ «ПриватБанк» міста Першотравенська Дніпропетровської області ОСОБА_5 до Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 23.12.2020 року, в якій остання прохала прийняти заходи до невідомого чоловіка, який у відділенні АТ КБ «ПриватБанк», розташованому по вулиці Гагаріна, буд.1-А, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, пошкодив двері, які знаходяться у внутрішній частині банку без явних на то причин, чим завдав матеріальну шкоду АТ КБ «ПриватБанк»; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 від 23 грудня 2020 року, якими підтверджується факт гучного хлопання дверима ОСОБА_1 у приміщенні відділення АТ КБ «ПриватБанк», яке розташоване у будинку №1-А по вулиці Гагаріна, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, в результаті чого, двері отримали механічні пошкодження; відеозаписом з камери відеоспостереження, яка знаходиться у відділенні АТ КБ «ПриватБанк», розташованому по вулиці Гагаріна, буд.1-А, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, на якому зафіксовано, що 23 грудня 2020 року о 09 год. 43 хв. ОСОБА_1 при виході з приміщення відділення АТ КБ «ПриватБанк», застосовуючи силу, хлопнув металопластиковими дверима, в результаті чого, вони були пошкодженні.

Також, факт вчинення хуліганських дій ОСОБА_1 , був підтверджений в ході розгляду справи свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Таким чином, за наведених разом усіх обставин, сукупність доказів, які є в матеріалах справи підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Невизнання вини ОСОБА_1 суд розцінює як спосіб захисту та спробу остання уникнути покарання.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання суд враховує, що він вину не визнав, у скоєному не розкаявся, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбаченого санкцією ст.173 КУпАП, оскільки лише за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження вчинення ним нових правопорушень, пов`язаних із грубими порушеннями громадського порядку.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.24, ст.173, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119 (сто дев`ятнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривні 40 копійок.

Згідно ст. 307 КУпАП - штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. Копія платіжного документу подається до суду.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідність статті цього кодексу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

СУДДЯ: /С.С.Кривошея/

Постанова набирає законної сили:_______________________

Строк пред`явлення постанови до виконання _________________________