Справа № 616/255/21
Провадження № 3/616/86/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року смт Великий Бурлук

Суддя Великобурлуцького районного суду Харківської області Грошова Н.М., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Приколотне, Великобурлуцького району, Харківської області, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

?про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

19.04.2021 року до Великобурлуцького районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал від відділення поліції №1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №163009 від 18.04.2021 року, водій ОСОБА_1 18 квітня 2021 року близько 12 год. 20 хв. по вул.Центральній в смт Приколотне, Куп`янського району Харківської області, керував автомобілем Nissan X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація руху, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проведення огляду в медичному закладі відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, зазначив, що він не керував автомобілем 18.04.2021. В цей день вживав алкогольні напої, з приводу чого з дружиною в обідній час виник конфлікт, коли він знаходився за місцем мешкання: АДРЕСА_2 . Вийшов з будинку, побачив знайомого ОСОБА_2 , який проходив по вул.Шкільній в смт. Приколотне та попросив підвезти до центру села на автомобілі Nissan X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1 , так як після конфлікту з дружиною хотів залишитись в іншій квартирі. Зазначив, що дружина бачила, як він взяв ключі від транспортного засобу. ОСОБА_3 погодився підвезти та сів за кермо автомобілю Nissan X-TRAIL. Під час руху було пошкоджено колесо, зупинились для його заміни. Коли ОСОБА_3 замінював пошкоджене колесо, він перебував неподалік від машини та спілкувався з мешканцем села ОСОБА_4 , в цей час під`їхали працівники поліції, вказали, що від його дружини надійшло повідомлення до служби «102» про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 вказав, що повідомляв поліцейським про те, що автомобілем він не керував. Просить закрити справу у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Фільчакова Ю.І. в судовому засіданні оголосила письмові пояснення, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, які долучені до матеріалів справи, просила закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що в матеріалах справи відсутні та в ході судового розгляду не були встановлено доказів, що вказували б на вчинення його підзахисним вищезазначеного адміністративного правопорушення. Звертає увагу, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджено. Також, просила долучити до матеріалів справи рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 14.06.2021 (справа №616/303/21), відповідно до якого адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не в автоматичному режимі серії БАА № 838875, винесену 18.04.2021 року, справу закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вислухавши думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КпАП України, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №163009 від 18.04.2021 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, в редакції на час скоєння правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, нормами вказаної статті присутність двох свідків обов`язкова лише в разі неможливості здійснювати працівниками поліції відеозаписів, тобто технічно фіксувати перебіг подій, пов`язаний з оглядом водія на стан сп`яніння.

В даному випадку працівниками поліції здійснювалась фіксація обставин технічними засобами відеозапису, про що зазначено в протоколі ДПР18 № 163009 від 18 квітня 2021 року.

Оскільки ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування транспортним засобом, для встановлення об`єктивної істини по справі судом також досліджено, шляхом перегляду в судовому засіданні, диск з відеозаписом, який долучено до матеріалів справи, а також за клопотання ОСОБА_1 допитані свідки.

Разом з тим, згідно оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що відеофіксація відбувалася за часом пізніше (початок 12:31), ніж зазначений працівником поліції час в протоколі серії ДПР18 №153009 від 18.04.2021, а саме 12:20

Відеозапис не містить відомостей, на яких було б зафіксовано транспортний засіб Nissan X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Рух транспортного засобу, моменту зупинки чи його переслідування з метою зупинки не зафіксовано.

Окрім того, на всіх відеофайлах факт керування транспортним засобом ОСОБА_5 не зафіксований. Відсутня фіксація при складанні протоколу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 18.04.2021, близько 10.00 год., на вул. Шкільній в смт. Приколотне, він зустрів ОСОБА_1 , який попросив відвезти його до центру смт. Приколотне, після чого він сів за кермо автомобіля ОСОБА_1 та вони поїхали, зупинились через пошкодження колеса, не доїжджаючи до магазину «Посад» на вул.Центральній. Коли він замінював колесо, під`їхали працівники поліції, які запитали у нього де ключі від автомобілю ОСОБА_1 , він повідомив, що в замку запалення. ОСОБА_3 зазначив, що саме він керував автомобілем ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 18.04.2021, в обідній час, він направлявся до магазину «Посад», який розташований в центрі смт Приколотне та побачив автомобіль ОСОБА_1 . Nissan НОМЕР_2 , ОСОБА_1 знаходився неподалік від автомобілю, він з ним розмовляв хвилин 15, бачив як під`їхала поліція.

Свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що 18.04.2021, в обідній час, йшов до магазину «Посад», який розташований в центрі смт Приколотне та побачив автомобіль ОСОБА_1 , який рухався, за кермом знаходився ОСОБА_7 , почув як зашипіло колесо, автомобіль зупинився, ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні, вийшов з машини та підійшов привітався, а ОСОБА_8 міняв колесо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що 18.04.2021 її чоловік ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, з приводу чого в них виник конфлікт. В цей час знаходились вдома за адресою: АДРЕСА_2 , побачила як чоловік взяв ключі від автомобілю. Через деякий час почула, що автомобіль почав рухатись, особисто не бачила хто був за кермом.

Факт зупинки ТЗ, керування вищезазначеним ТЗ ОСОБА_1 з відеозапису не встановлений, а також не підтверджується іншими доказами, наявними у матеріалах справи.

Пленум Верховного Суду України в п.27 Постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Така правова позиція узгоджується з визначенням у п.1.10 ПДР України поняття механічний транспортний засіб - як транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.

Будь-яких належних доказів, які б могли підтвердити факт керування ОСОБА_1 18.04.2021 року о 12-20 год. по вул.Центральній в смт Приколотне, Куп`янського району Харківської області, автомобілем Nissan X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.

Отже, доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Nissan X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1 , як зазначено поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не був водієм в розумінні вимог пункту 1.10 ПДР України.

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для встановлення в його діях складу адміністративного правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Слід зазначати, що самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не можуть бути достатньою підставою для висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як надані до суду матеріали не містять доказів, які б могли підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Викладене у сукупності свідчить про те, що по справі не встановлено об`єктивних даних про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області.

Повний текст постанови складено 13.07.2021.

Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області Н.М. Грошова