Справа № 755/8653/20 Головуючий у І інстанції Мельниченко Л.А.
Провадження № 33/824/80/2021 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Органюка Ю.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 2 вересня 2020 року , якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді, 02 червня 2020 року близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по пр-ту Ватутіна, 2-т у м. Києві, керував автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, адвокат Органюк Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02.09.2020 року, постанову скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова судді є незаконною. Зазначає, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений. Також зазначає, що суд першої інстанції не сприяв повноцінному розгляду справи, оскільки не викликав та не допитав як свідка працівника поліції, зазначеного в протоколі, який начебто засвідчив відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що має важливе значення для правильного вирішення справи, а також суд першої інстанції не переглянув відеозапис відзнятий працівниками поліції. Вважає, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем, та що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

В судові засідання 11.12.2020 року, 29.01.2021 року, 19.02.2021 року, 12.03.2021 року ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Органюк Ю.Ю. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, ні клопотань, ні заяв на адресу суду не надходило.

Судом вжито всіх можливих заходів для забезпечення права ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Органюка Ю.Ю. взяти безпосередню участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в суді. Однак враховуючи те, що у відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не визнана обов`язковою, беручи до уваги скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід розглянути за наявними у справі доказами, що за вказаних вище обставин не буде порушенням права останнього на захист. Також, вказане рішення суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Враховуючи те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 тому строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02.09.2020 року слід поновити.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 429786 від 02.06.2020 року, згідно якого 02 червня 2020 року близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по пр-ту Ватутіна, 2-т у м. Києві, керував автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. (а.с. 1,2); поясненнями гр. ОСОБА_2 згідно яких ОСОБА_1 керував автомобілем, та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно яких, в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с.3,4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.06.2020 року, в якому вказано, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 5); рапортом працівника поліції від 02.06.2020 року (а.с. 6);постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 726549 від 02.06.2020 року (а.с. 7);актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 02.06.2020 року (а.с. 8); відеозаписом з бодікамери працівника поліції (а.с. 9), які були досліджені в судовому засіданні.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Встановлення цих ознак за допомогою спеціального обладнання чи приладів законодавством не передбачено.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять, ОСОБА_1 та його захисником-адвокатом Органюком Ю.Ю. не надані.

Згідно чинного законодавства, огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох свідків (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу DRAGER ALCOTEST та у медичному закладі у лікаря-нарколога для встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Враховуючи наведене, порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст.266 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Крім того, наявність стану будь-якого сп`яніння не впливає на факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції і закриття провадження у справі апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Органюку Ю.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 2 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу адвоката Органюка Ю.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 2 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига