Номер провадження: 33/813/933/21
Головуючий у першій інстанції Гарський О.В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитсужби на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 17 червня 2021 року про закриття провадження по справі відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 471 МК

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про порушення митних правил №1050/0000/20 вбачається, що 18.10.2020 року о 04 годині 00 хвилин в оглядовому залі «Відліт» Міжнародного аеропорту «Одеса» в зоні діяльності відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби, проходив митний контроль гр. України ОСОБА_1 , який вилітав з України літаком «АТ-75» б/н ОК-NFU авіакомпанії «Чеські авіалінії», рейсом № 923 сполученням «Одеса- Прага».

Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений коридор»), що належним чином інформаційно обладнана, тим самим шляхом вчинення дій заявив про відсутність у нього товарів, які під час переміщення через митний кордон України громадянами підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження.

Після перетину гр. України ОСОБА_1 зеленої лінії, що позначає закінчення «зеленого» коридору, на питання представника митниці про наявність у нього валютних готівкових коштів відповів, що він має 13000 доларів США. При пред`явлені наявних в нього валютних цінностей він надав готівку в розмірі 13000 доларів США, які знаходились в його сумці. Митну декларації на ввезення валюти в еквіваленті понад 10 000 Євро, гр. України ОСОБА_1 до митного контролю не надав.

Відповідно до Постанови правління НБУ «Про затвердження положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» від 02.01.2019 року № 3, фізична особа має право ввозити в Україну готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 Євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

У відповідності до Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.08.2018 року № 671 «зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо декларування.

Згідно ст. 366 МК, громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщуванні ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановленні законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчать про факти, що мають юридичне значення.

На думку митниці, своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки він формою проходження митного контролю обрав проходження через таку зону (коридор), а саме - у нього під час проведення митного контролю було виявлено іноземну валюту в сумі 13000 доларів США, що перевищує встановлені законодавством України обмеження для переміщення через митний кордон України по «зеленому» коридору.

На думку митниці, гр. ОСОБА_1 не мав законних підстав на переміщення через митний кордон України 1300 доларів США, які перевищують дозволену для переміщення суму.

За даним фактом співробітниками митниці, у відношенні гр. ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 1050/50000/20 від 18.10.2020 року, за ст. 471 МК.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 17 червня 2021 рокупровадження по справі відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 471 МК - закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби /м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а/ вилучені гроші, у сумі 1300 (одна тисяча триста) доларів США, що вилучені на підставі ст. 511 МК, згідно протоколу про порушення митних правил № 1050/50000/20 від 18.10.2020 року, повернути власнику або володільцю чи уповноваженій ним особі.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, Одеська митниця Держмитсужби подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 17 червня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати громадянина України ОСОБА_1 винним у вчиненні ним порушення митних правил, передбаченого ст. 471 Митного Кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил - валюти у кількості 1300 доларів США.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 20.07.2021 року, зявився представник ОСОБА_1 - адвокат Подорожний А.С.

Від представника апелянта Одеської митниці Держмитсужби - Кептене Д. 20.07.2021 року на електрону пошту апеляційного суду надійшло клопотання, у якому представник просить апеляційний суд перенести судове засідання на іншу дату та час, у зв`язку із прийняттям участі в судовому засіданні в Малиновському районному суді м.Одеси по іншим справам.

Разом з тим, вказане клопотання представника апелянта задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вказані вимоги закону та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді в справах про адміністративні правопорушення, ненадання належних доказів поважних причин для відкладення розгляду справи, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби без участі їх представника.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Подорожнього А.С., який заперечував проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, законодавство яке регулює проходження митного контролю особами в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю з готівковими коштами (валютними цінностями) складається з двох Законів - Митного Кодексу України та Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року; Положення «Про транскордонне переміщення валютних цінностей», яке затверджено Постановою Правління Національного банку України 02.01.2019 року № 3; та Порядку «Виконання митних формальностей на повітряному транспорті», який затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 03.08.2018 року № 671.

У Митному Кодексі норми які регулюють вказані правовідносини встановлені ст. 366 МК - в частині обрання громадянином відповідного каналу («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю; та ст. 471 МК, яка встановлює адміністративну відповідальність за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Закон України «Про валюту і валютні операції» (далі Закон, спеціальний Закон) від 21.06.2018 року визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства. Метою вказаного Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

Так, спеціальний Закон визначає ряд термінів, які стосуються у даному випадку вказаної справи, а саме: - валютні операції - це операція, що має хоча б одну з таких ознак: а)операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта; б)торгівля валютними цінностями; в)транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей /п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону/.

Відповідно, транскордонне переміщення валютних цінностей, визначається як - ввезення, пересилання на митну територію України, вивезення, пересилання з митної території України або транзит через митну територію України банківських металів, готівкової валюти /п. 12, ч. 1 ст. 1 Закону/.

Окрім того, ст. 1 МК, встановлює, що законодавством України з питань державної митної справи є в тому числі і інші закони України, що регулюють питання зазначені в ст. 7 МК (державна митна справа).

Судовим розглядом встановлено, що заперечуючи проти протоколу про адміністративне правопорушення та з метою встановлення всіх обставин подій адміністративного правопорушення, представником ОСОБА_1 - Подорожним А.С. було заявлено до суду клопотання про виклик і допит, як свідка - ОСОБА_2 (а.с. 31-32).

Як вбачається з пояснень допитаного в судовому засіданні суду першої інстанції у якості свідка - ОСОБА_2 , останній є батьком ОСОБА_1 . Його син мешкає та працює в Р. Чехії , винаймає квартиру у м. Празі, але грошей не вистачає і тому він, як батько допомагає сину матеріально. ОСОБА_2 раніше був працевлаштований моряком, на посаді старшого механіка і його заробітна плата складала до 7500 доларів США. Отже, він перед відлітом надав сину грошові кошти у сумі 13000 доларів США, які належать йому і були зароблені ним. Його син не приховував ці гроші і вважав, що в перерахунок на дозволену суму 10000 Євро для переміщення через митний кордон України буде відповідати 13000 доларів США.

На підтвердження вищенаведеного, представником ОСОБА_1 надано до суду відповідні документи - докази, серед яких є документи щодо працевлаштування ОСОБА_2 на посаді старшого механіка з місячною заробітною платою у розмірі 7500 доларів США та зняття суми у розмірі 17000 доларів США з карткового рахунку саме напередодні відліту ОСОБА_1 .

Отже, наявними документами підтверджується легальне походження грошових коштів, які є заробітною платою батька особи щодо якої складено протокол ОСОБА_2 .

Тобто, вказані обставини викладені свідком та підтверджені належними доказами, та в самому протоколі про порушення митних правил, свідчать про відсутність не тільки факту приховування але й наміру такого приховування вилучених коштів, оскільки вказані грошові кошти були видані одразу на першу вимогу митника.

У даному випадку підтвердження законності походження вилучених грошових коштів, а також особистість громадянина ОСОБА_1 , який є звичайним громадянином України і який прибув в Україну до своїх батьків та надання грошових коштів на першу вимогу представників української митниці, у сукупності свідчить про відсутність підстав вважати вилучені грошові кошти як засіб для незаконних дій.

При цьому, жодних доказів таких намірів як до суду першої інстанції так і до суду апеляційної інстанції - не надано.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що матеріали справи не містять жодних доказів щодо навмисного приховування готівкових грошових коштів та надання можливості гр. ОСОБА_1 письмового декларування представником митного органу.

Слід зазначити, що апеляційна скарга Одеської митниці Держмитсужби містить лише обставини справи та перелік відповідних норм права, в той час жодного доводу на спростування висновків суду першої інстанції у апеляційній скарзі не зазначено.

У апеляційній скарзі лише зазначено, що оскільки примірник постановии Малиновського районного суду м.Одеси від 17.06.2021 року станом на день подання апеляційної скарги не отримано, а текст постанови в ЄДРСР відсутній, тому розширені обгрунтування до апеляційної скарги будуть надані під час судового розгляду справи.

Однак, в судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 20.07.2021 року представник апелянта не з`явився та жодних письмових пояснень, обгрунтувань до апеляційної скарги, як про це зазначено апелянтом, до суду апеляційної інтанції не надано.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Одеської митниці Держмитсужби є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 366, 462, 471, 520, 530, 531 МК України, ст. ст. 8, 23, 33, 40-1 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитсужби - залишити без задоволееня.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 17 червня 2021 року про закриття провадження по справі відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 471 МК - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра