ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Мандзюка В.Б. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 червня 2021 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн..

Згідно постанови суду, 13.04.2021 року о 00 год. 03 хв. в м. Чернівці по вул. Південно-Кільцевій біля будинку №12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Лексус», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився. Відмова фіксувалася працівниками поліції за допомогою технічних засобів відеозапису. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Захисник Мандзюк В.Б. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, ухваленою з порушеннями норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з

ЄУНСС №727/3577/21 Головуючий у І інстанції: Танасійчук Н.М.

Провадження №33/822/338/21 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

чим підлягає скасуванню.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що обставини викладені у оскаржувані постанові не відповідають дійсності та суперечать матеріалам адміністративної справи та відеозаписам з нагрудних камер поліцейських.Запевняє, що в матеріалах справи достатньо доказів, які вказують на те, що ОСОБА_1 не порушував вимог п.2.5 ПДР України. Зважаючи на агресивну та необґрунтовану поведінку поліцейських, порушення вимог - Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також порушення вимог Постанови КМУ №1103, вимог ст. 266 КУпАП, вважає, що протокол ДПР18 №027822 про притягненню ОСОБА_1 є необґрунтований та незаконний, який складений з численними порушеннями норм матеріального та процесуального права, а тому справа про притягнення останнього за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день і час слухання справи, до апеляційного суду не з`явився. Про причини своєї неявки суд до відома не поставив. Оскільки його явка не є обов`язковою і його інтереси представляє адвокат Мандзюк В.Б., суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність.

Перевіривши та вислухавши доводи апеляційної скарги захисника Мандзюка В.Б., який прохав скасувати постанову районного суду й закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Заперечення в апеляційній скарзі вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку, ОСОБА_1 був вірно визнаний винуватим саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що повністю підтверджується дослідженими доказами, яким районний суд дав вірну юридичну оцінку.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Так, винуватість ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №112753 від 13 квітня 2021 року, з якого вбачається, що останній 13 квітня 2021 року о 00 год. 03 хв. в м. Чернівці по вул. Південно-Кільцева, 12, керував транспортним засобом «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на алкотестері Drager та в лікаря нарколога відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Крім того, викладені в протоколі обставини були зафіксовані на технічні засоби, відеозаписи яких знаходяться в матеріалах адміністративного провадження та не викликають сумніву у суду апеляційної інстанції.

Будь-яких обґрунтованих заперечень чи зауважень до протоколу ОСОБА_1 не надав, лише зазначив в протоколі, що ПДР не порушував і за кермом автомобіля не вживав алкоголь, від отримання копії протоколу та підписання будь-яких документів відмовився, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до розділу І п.6. Інструкції №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Такий огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом, встановлено, що перш, ніж скласти відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, останньому було запропоновано провести огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, про що свідчить акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також в лікаря нарколога, відповідно до направлення на огляд в ЧОНД, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, про що свідчать відеозаписи наявні в матеріалах справи.

Що стосується тверджень сторони захисту в частині того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України, оскільки останній не керував транспортним засобом, то вони не заслуговують на увагу суду та є нічим іншим, як способом уникнення відповідальності особи, інтереси якої представляє захисник, зважаючи на те, що в провину ОСОБА_1 ставлять не керування транспортним засобом, а відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, слід звернути увагу на те, що ОСОБА_1 таки керував транспортним засобом, оскільки на останнього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП, а також було складено протокол АЗ №136571 про адміністративне затримання за ст. 262 КУпАП, і лише в подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що підстав не довіряти наявним в матеріалах справи доказам немає, так як вони підтверджують вину ОСОБА_1 , але аж ніяк не спростовують її, як про те апелює сторона захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, так і з рішення суду першої інстанції, захисник Мандзюк В.Б. звертався до районного суду із запереченням на протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП та клопотав про закриття адміністративного провадження з тих же підстав, які наведені й в апеляційній скарзі, однак судом обґрунтовано їх не взято до уваги. Правопорушник ОСОБА_1 , як в суд першої так і апеляційної інстанції не з`явився для дачі своїх пояснень подій 13.04.2021 року.

За таких обставин, дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , розуміючи протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (протягом 2-х годин з моменту виявлення такої підозри) з метою уникнення адміністративної відповідальності.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Таким чином, працівниками поліції проведено огляд у відповідності до ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції.

Районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта викладені в скарзі.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , як про те апелює сторона захисту - немає.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Мандзюка В.Б. - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська