Справа № 182/2083/21
Провадження № 3/0182/1046/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.07.2021 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприна А.П.,

за участю секретаря Полякова Є.Ю.

захисника- Перевертайло Л.Т.

особи, що притягаються

до відповідальності ОСОБА_1

інспектора СЮП Нікопольського

РУП ГУНП в Дніпропетровській області Чуланової О.О

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від СЮП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати-вихователь ДБСТ " ОСОБА_3 ", громадянство України, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприни А.П. надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №490044 від 01.04.2021 року, 22.03.2021 року о 20.30 годин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо піклування про здоров`я н/л ОСОБА_2 , 2004 р.н., що призвело до навмисного отруєння медикаментозними препаратами, а саме "но-шпа" та дитину госпіталізували до КП "Нікопольська ДМЛ" НМР.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явилась, вину не визнала, з обставинами викладеними у протоколі не згодна, та пояснила суду, що вона є матір`ю-вихователем дитячого будинку сімейного типу. 22 березня вона з іншими дітьми були вдома. Під час бесіди з ОСОБА_4 та їй сказала, що погано себе почуває та у неї болить живіт. Вона дала ОСОБА_5 , оскільки всі ліки вона зберігає у недоступному для дітей місці. Коли вона з дітьми перебувала в будинку, на першому поверсі, де вони зібрались на вечерю, один з дітей сказав, що ОСОБА_4 відмовилась від вечері.

Вона пішла до кімнати ОСОБА_4 , запитати про її самопочуття та причини відмови. Зайшовши туди, вона побачила ОСОБА_4 , яка лежала на підлозі. Вона підбігла до неї, запитала що трапилось. В цей час в кімнату прибігли інші діти, та хтось з них сказав, що ОСОБА_4 могла випити таблетки у великій кількості.

Вона відразу викликала для неї швидку допомогу, пояснила ситуацію та намагалась самостійно промивати шлунок дитини, однак до приїзду швидкої з водою жодних ліків з шлунку ОСОБА_4 не виходило. Така сама ситуація була при промиванні шлунку швидкою допомогою. Вона ж відразу намагалась надати ОСОБА_4 медичну допомогу в рамках своїх особистих навіків та умінь.

Коли прибула ШМД, лікарі запевнили її, що з дитиною все нормально. ОСОБА_4 та інші діти на обліку у лікарів не перебуває, вона ретельно стежить за їх здоров`ям та самопочуттям.

На її думку, ОСОБА_4 таким чином хотіла привернути увагу та ці пігулки не приймала. Після цих подій ОСОБА_4 не хотіла з нею спілкуватись, причини цього їй не відомі.

ОСОБА_2 у судове засіданні з`явилась та суду показала, що з матір`ю у неї часто траплялись конфлікти з різних приводів. До неї часто вдома відносились інакше, ніж до інших, час від часу мати зверталась до неї лише за прізвищем, погрожувала порвати її речі.

ОСОБА_4 зверталась за допомогою та просила, щоб від її імені передали записку до соціальних служб, однак жодного з`ясування обставин після цього з боку соціальних служб не було. На її думку, у ОСОБА_1 значно погіршилось відношення не лише до неї, а й до інших дітей. Крім того, вона розповідала про конфлікти вдома класному керівникові, однак просила її нічого не робити. Також зазначила, що соціальним службам було відомо про погані відносини у сім`ї, однак вони нічого не робили та не намагались допомогти. Також вона пояснила, що ОСОБА_6 не вчиняла активних дій щоб не допускати спілкування з її хлопцем. Коли вона потрапила до лікарні та провела там майже тиждень, ОСОБА_1 не приходила до неї до лікарні та її станом не цікавилась. Пояснення поліції вона надавала майже відразу у присутності лікарів.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона є педагогом у школі, де навчається ОСОБА_4 . З приводу успішності може сказати, що ОСОБА_4 навчається добре, має достатній рівень знань. Характеризувати її вона може як активну, емоційну та не конфліктну дитину. Проявляла себе активно під час шкільних заходів. Мати-вихователь, ОСОБА_1 дитиною цікавиться, слідкує за її успішністю, допомагає школі за необхідності.

Перед зимовими канікулами у неї відбулась бесіда з ОСОБА_4 , в ході якої остання скаржилась, що до неї ставляться прискіпливо та гірше, ніж до інших дітей. Також ОСОБА_4 поскаржилась на застосування до неї фізичного насильства з боку ОСОБА_1 , однак ці інформація була сприйнята скептично, оскільки це була єдина подібна скарга, у неї не було синців та інших видимих слідів застосування до неї фізичного впливу.

ОСОБА_4 має занадто емоційний характер, часто скаржиться на тих, дії чи слова інших осіб, якщо вважає несправедливими у відношенні неї. Згодом вона знову спілкувалась з ОСОБА_4 та запитувала щодо ситуації вдома та відношення до неї, на що ОСОБА_4 відповіла, що все добре. Також під час бесіди, вона згадувала, що є жінка, яка хоче її забрати жити до себе.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона є представником органу, який слідкував за ситуацією у сім`ї та тримали на контролі цей будинок сімейного типу багато років. Ними здійснювались регулярні перевірки, вони приїжджали до цього будинку, перевіряли умови в яких проживають діти та спілкувались з ними. Скарг від дітей на будь-що не надходило.

Стосовно звернення та записки, про яку розповідала ОСОБА_4 їй нічого не було відомо, такої записки чи іншої інформації вони не отримували. При спілкування з дітьми також не було інформації про погане чи прискіпливе ставлення до них з боку ОСОБА_1 . Також ОСОБА_8 надавала суду акти огляду умов, в яких проживають діти.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона також працює у школі, в якій навчається ОСОБА_4 . Оскільки вона працює нещодавно, ОСОБА_4 вона знає не дуже добре. За час роботи вона познайомилась та декілька разів бачила ОСОБА_1 , вони спілкувались стосовно ОСОБА_4 . Характеризувати дитину вона може як активну, сумлінну. Ілона була Президентом школи, займала активну позицію та брала участю у житті школи, однак у травні вона повідомила, що не хоче більше займати цю посаду. Щодо конфліктів у родині їй нічого не відомо, однак візуально ОСОБА_4 не виділялась серед інших дітей цієї сім`ї. Одягом та зовнішньо серед дітей в гіршу сторону не виділялась.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вони з ОСОБА_4 проживали в одному будинку сімейного типу, їх опікуном є ОСОБА_1 . У дітей в будинку між собою нормальні відносини, так само як і у дітей з ОСОБА_1 . Вона нікого не била, всі відчувають себе там комфортно. ОСОБА_6 слідкує за їх здоров`ям, цікавиться успіхами та організовує розподіл домашніх обов`язків серед дітей. Фізичну силу до неї та інших не застосовувала. до ОСОБА_4 вона відносиль так само як і до інших дітей, все було добре.

Свідок ОСОБА_11 суду надав аналогічні пояснення, додавши, що особисто йому ОСОБА_4 ніколи не скаржилась на погане поводження стосовно неї з боку опікуна. Мати, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ніколи не била та не принижувала. Коли 22 березня вони забігли в кімнату до ОСОБА_4 з матір`ю та іншими дітьми, саме він викликав швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що 22 березня ввечері, він та декілька інших дітей були на кухні, збирались вечеряти. Почувши незрозумілий звук, вони пішли за мамою до кімнати ОСОБА_4 , де вони побачили ОСОБА_4 на підлозі. Пізніше його молодша сестра йому розповіла, що бачила як ОСОБА_4 впала на підлогу, однак інші цього не почули. Тоді вона впала ще раз, гучніше та мати з дітьми прийшли до кімнати.

Вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення .

Враховуючи викладене, проаналізувавши надані суду матеріали, враховуючи матеріали справи та покази учасників судового засідання, ґрунтуючись на внутрішніх переконаннях, суд робить висновок про те, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 184 КУпАП, тому вважаю що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в її діях події і складу адмінправопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: А. П. Чуприна