Провадження № 3/537/1076/2021
Справа № 537/2798/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2021 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич Василь Іванович розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер невідомий (неможливо надати, запит № 9431165), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючої у дикретній відпустці,

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.06.2021 року серії ВАБ №016217, ОСОБА_1 не виконувала батьківські обов`язки по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 20.05.2021 року близько 20:15 в тенісному клубі «Прем`єр» за адресою: м. Кременчук, вул. Флотська 3, в ході конфлікту, застосував фізичну силу до ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в наслідок чого останній отримав ЗЧМТ струс головного мозку.

В судовому засіданні захисник гр. ОСОБА_1 - адвокат Доник Г.В. вказала на відсутність вини гр. ОСОБА_1 так як дитина отримала травму випадково, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 граючись штовхали однин одного. Прямого умислу на завдання дитині травм чи тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 не було.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 вказала, що сина виховує належним чином, він гарно навчається, вихований, не конфліктний, попросив вибачення після події, вказує, що цей випадок стався по необережності, ненавмисно.

Потерпіла ОСОБА_6 до суду не з`явилася, подала заяву про залучення її до розгляду справи в якості потерпілої та прохала зобов`язати ОСОБА_1 відшкодувати їй матеріальну шкоду в розмірі 2077 грн. витрат на діагностику і лікування, 40 824 грн. витрат на реабілітацію та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3 , опитаного в присутності його матері ОСОБА_6 , останній вказав, що 20.05.2021 року після тренування, близько 20:00 год., перебуваючи на дитячій зоні до нього підійшов ОСОБА_4 віком 8-9 років і кинув йому в обличчя шар, після чого він підійшов та штовхнув ОСОБА_4 , але останній не впав. В подальшому до нього підійшов ОСОБА_7 взявши рукою його за шию та штовхнув у спину в ході чого він вдарився потилицею об стіну, він присів на декілька секунд та у нього потемніло в очах.

Згідно наданих пояснень ОСОБА_2 , опитаного в присутності матері ОСОБА_1 останній пояснив, що 20.05.2021 року близько 20:15 після тренування, біля батуту у нього виник спір з ОСОБА_8 , який переріс в конфлікт в ході якого він застосував до ОСОБА_5 фізичну силу, а саме штовхнув ОСОБА_5 і той впав на підлогу, вдарився головою та заплакав. Після чого він вибачився перед ОСОБА_5 , бо навмисно не хотів його штовхати.

Частина 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП доведена наявними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 03.06.2021 року серії ВАБ №016217, поясненнями гр. ОСОБА_6 від 20.05.2021 року, ОСОБА_9 від 21.05.2021 року, ОСОБА_2 від 06.06.2021 року, консультативним висновком спеціаліста (лікар ОСОБА_10 ) від 21.05.2021 року, довідкою КНМП «Кременчуцька міська дитяча лікарня» від 20.05.2021 року, свідоцтвом про народження гр. ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

Суд критично відноситься до клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату у звязку з відсутністю мотивованого обгрунтування в заяві.

Суд звертає увагу, що неповнолітній ОСОБА_2 давав пояснення в присутності матері, без буд-якого тиску та впливу, що підтвердила остання в судовому зсіданні.

Також суд звертає увагу, що неповнолітній ОСОБА_2 , умисно штовхнув, ОСОБА_3 , так, як останній вказав, що він застосував до ОСОБА_5 фізичну силу, тому суд критично відноситься до пояснень останнього що він штовхнув не навмисно.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , при наданні пояснень, свою вину визнала, про що власноруч вказала у протоколі, підтвердивши при цьому відсутність будь-якого тиску.

Обираючи вид стягнення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя обставин, що пом`якшує чи обтяжує відповідальність не вбачає.

Враховуючи викладене, беручи до уваги особу, яка притягується до відповідальності, її матеріальний стан, суддя вважає за можливе застосувати до останньої адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП України для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стосовно наявної в матеріалах справи заяви потерпілої про зобов`язання ОСОБА_1 відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, суд зазначає, що Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави є завданням цивільного судочинства та розглядаються судами у порядку цивільного судочинства (ст..ст. 2, 19 ЦПК).

Таким чином, заява про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не підлягає розгляду судом в межах розгляду даної справи, а тому її слід повернути особі яка її подала, роз`яснивши право звернення з даними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ч.1 ст. 184, ст. ст. 22, 33, 34, 35, 221, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнути з ОСОБА_1 штраф в сумі 850 грн. на користь держави.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Заяву ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - повернути особі яка її подала.

Постанова судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.І. Хіневич