Номер провадження: 33/813/243/21
Головуючий у першій інстанції Єршов Л.С.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

захисника Румянцева О.Г.,

представника потерпілої Іскренко О.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Румянцева О.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2021 року, -

встановив:

оскаржуваною постановою судді районного суду,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 коп. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 19.11.2020 року, о 16 год. 15 хв., ОСОБА_1 , у м. Одесі, по вул. Генуезька, 20, керуючи автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотрималась безпечного бокового інтервалу та допустила зіткнення з автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2 , чим ОСОБА_1 порушила вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За вказаним фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №063454 від 19.11.2020 року за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою районного суду захисник Румянцев О.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам. Апелянт просить скасувати постанову та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Апелянт стверджує, що судом першої інстанції допущено спотворення доказів при їх оцінці, а також невірно застосовано аналогію права, поклавши в оцінку правовідносин безпредметне щодо даної справи рішення Верховного Суду, а висновки районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП повністю протирічать матеріалам справи.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції проведено за відсутністю потерпілої ОСОБА_2 , яка будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Право на захист ОСОБА_2 на стадії апеляційного розгляду забезпечено участю її захисника адвокатом Іскренко О.С.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваної постанови судді районного суду, судом були створені всі умови для реалізації права ОСОБА_2 , на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 , будучи повідомленою про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явилася, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_2 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Розгляд справи за відсутності апелянта узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; захисника ОСОБА_2 адвоката Іскренка О.С., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами ч.1 ст.8 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень закріплених в ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

При розгляді даної адміністративної справи суддя районного суду наведених вище вимог закону не дотримався, оскільки не звернув увагу на неналежне оформлення матеріалів адміністративної справи органом, який складав протокол, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, та прийняв передчасне рішення про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Такий висновок судді районного суду є необґрунтованим та передчасним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та матеріали додані до нього, є такими, що не відповідають вимогам закону, а їх суттєва суперечливість унеможливлює прийняття остаточного рішення судом, без усунення недоліків які містять в собі матеріали справи, органом який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи та надані сторонами; апеляційним судом встановлено, що обставини ДТП, викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП мають суттєві суперечності з поясненнями учасників ДТП, які не були усунуті відповідним правоохоронним органом при оформленні матеріалів ДТП до їх передачі до суду, що суперечить вимогам п.п. 1, 4, 6 Розділу VІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом №1395 від 07.11.2015 Міністерства внутрішніх справ України (далі - «Інструкція»).

Відповідно до вказаного положення Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого, крім іншого, додається схема місця ДТП, що підписується особами, які брали участь в огляді, та працівником який складає протокол.

На схемі місця ДТП, відповідно до п.4 Розділу VІІІ Інструкції, на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП; 8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; 9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); 10) тип транспортного засобу. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

При складанні схеми місця ДТП рекомендується: 1) застосовувати спеціальне креслярське приладдя (лінійки, лекала); 2) користуватися загальноприйнятими графічними зображеннями об`єктів та умовними позначками; 3) не порушувати масштабу зображення; 4) деталізувати ту чи іншу ділянку схеми пригоди; 5) використовувати винесення фрагментів за схему.

В обов`язковому порядку в схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

Однак цим приписам Інструкції схема ДТП, що долучена до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не відповідає.

В судовому засіданні апеляційного суду достовірно встановлено, що схема місця ДТП протирічить обставинам справи та об`єктивним даним, які мали місце на місці пригоди, оскільки зміст доданих до матеріалів справи пояснень учасників ДТП та фотографій, якими зафіксоване місце події, зокрема в частині: координат місця зіткнення автомобілів відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, а також розташування автомобілів відносно сталих орієнтирів, до та після їх зіткнення, а також пояснення учасників судового розгляду в суді апеляційної інстанції, не відповідають інформації зафіксованій в схемі ДТП.

Усунути встановлені під час апеляційного перегляду недоліки, в тому числі і невідповідність схеми ДТП тим даним, які наявні в матеріалах справи, шляхом вивчення наданих суду матеріалів справи, допитом учасників ДТП та інших доданих до справи матеріалів неможливо.

Крім того, на думку апеляційного суду, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення з порушенням процесуальних норм, зокрема згаданої вище Інструкції призвело до порушення зазначених вимог ст.ст. 1, 256 КУпАП та прав ОСОБА_1 яка, відповідно, позбавлена права відстоювати свою невинуватість, що нівелює принципи судочинства по справам про адміністративні правопорушення, а також порушує її право на захист, що регламентовано положеннями ст. 63 Конституції України.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Апеляційний суд звертає увагу, що існуючі обставини ДТП, з урахуванням пояснень його учасників, встановлення всіх свідків ДТП та належного складання схеми ДТП, яка повинна відповідати реальним умовам події, можливо будуть потребувати спеціальних знань у галузі транспортної трасології та автотехніки, у наслідок чого може виникнути необхідність в проведенні судового транспортно-трасологічного та автотехнічного експертних досліджень. При цьому, вказані дослідження мають бути проведенні особами, які мають право на проведення таких експертиз у відповідності до встановленого законом порядку з обов`язковим попередження судового експерта про кримінальну відповідальність.

Як це регламентовано законодавством, для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин ДТП, інспектору поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, під час доопрацювання матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно встановити, з`ясувати та зафіксувати в схемі ДТП та шляхом відбору докладних пояснень учасників та свідків ДТП всі обставини справи, зокрема: усунути недоліки та протиріччя в схемі ДТП на місці події за участю учасників ДТП та свідків; у разі необхідності, в тому числі і експертним шляхом, встановити з якою швидкістю рухалися автомобілі, з урахуванням погодних умов, дорожнього покриття та конкретних обставин ДТП; де відносно дорожнього полотна, знаходилися зазначені автомобілі, в момент зіткнення, з урахуванням конкретної дорожньої обстановки, під яким кутом мало місце зіткнення транспортних засобів відносно дорожнього полотна; чи мали технічну можливість водії обох автомобілів учасників ДТП уникнути зіткнення; які порушення правил дорожнього руху з технічної точки зору стали безпосередньою причиною зіткнення автомобілів; дії якого з водіїв з технічної точки зору були у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, протокол про адміністративне правопорушення, складений без додержання вимог ст.256 КУпАП підлягає поверненню відповідному органу для належного оформлення.

Приймаючи рішення про скасування оскаржуваної постанови судді районного суду з поверненням для належного оформлення та доопрацювання матеріалів справи органу який складав протокол, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ.

Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому, враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності, та з огляду на те, що без встановлення фактичних обставин події правопорушення, а також без приведення у відповідність з вимогами ст.256 КУпАП схеми ДТП, суд апеляційної інстанції не має можливості прийняти остаточне законне рішення по суті справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягають поверненню до Управління патрульної поліції в Одеській області для проведення додаткової перевірки та належного оформлення матеріалів адміністративної справи.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Румянцева О.Г. задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана винуватою за ст. 124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 №063454 від 19.11.2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.124 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Одеській області, для належного оформлення.

Матеріали судової справи №522/21766/20 повернути до Приморського районного суду м. Одеси, для виконання постанови апеляційного суду в частині повернення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів до УПП в Одеській області для належного оформлення та доопрацювання.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський