Справа № 370/1004/21 Головуючий в суді І інстанції Тандир О.В.
Провадження № 33/824/3135/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Макарівського районного суду Київської області від 25 травня 2021 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 25 травня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Суд першої інстанції виходив з того, що 24 квітня 2021 року о 23 год. 15 хв., на а/д М-06 43 км в напрямку м. Києва, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2109, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Макарівського районного суду Київської області від 25 травня 2021 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує на те, що ураховуючи, що транспортний засіб перебував у нерухомому стані, ОСОБА_1 не може вважатись особою, яка керувала ним, адже він не виконував жодних функцій водія.

Вказує на те, що в матеріалах справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Окрім того, зазначає, що суд першої інстанції з метою з`ясування зазначених обставин свідків не викликав та не допитав.

Вважає, що працівники поліції не дотримались своїх обов`язків, що призвело до того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння виключно на місці за допомогою спеціального пристрою.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник Шимко А.О. не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно, шляхом телефонограми.

Як убачається із матеріалів справи, 29 червня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шимко А.О. надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи призначений на 1 липня 2021 року, посилаючись на те, що адвокат 1 липня 2021 року приймає участь у слідчих діях у кримінальному провадженні у м. Переясла-Хмельницький, тому прибути до Київського апеляційного суду на засідання по справі ОСОБА_1 не може з об`єктивних причин. За вказаних обставин, судове засідання призначене на 1 липня 2021 року було відкладено на 15 липня 2021 року.

2 липня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шимко А.О. надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи призначений на 15 липня 2021 року, посилаючись на те, що адвокат у період з 5 липня 2021 року по 16 липня 2021 року та у період з 27 липня 2021 року по 6 серпня 2021 року перебуватиме у щорічній відпустці, а тому прибути до Київського апеляційного суду на засідання по справі ОСОБА_1 не може з об`єктивних причин. За вказаних обставин, судове засідання призначене на 15 липня 2021 року було відкладено на 22 липня 2021 року.

22 липня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шимко А.О. надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи призначений на 22 липня 2021 року, посилаючись на те, що в цей день буде здійснювати захист іншого свого клієнта у Подільському районному суді міста Києва.

Враховуючи, що судові засідання неодноразово відкладалися, об`єктивних обставин щодо неможливості розгляду справи за відсутності учасників справи не встановлено, вважаю за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Доводи апелянта, що працівниками поліції проведено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з порушенням встановленого порядку проведення такого огляду, оскільки після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, працівниками поліції такий огляд не було забезпечено у закладі охорони здоров`я спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, не був водієм, а розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки вони спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 24 квітня 2021 року під час подій, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, не керував вищевказаним транспортним засобом апелянтом суду не надано.

Крім того, при апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої, дані пояснення підтверджуються і переглянутим відео з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, отже зазначене в своїй сукупності підтверджує вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі є безпідставними, оскільки саме лише порушення вимог порядку проходження огляду на стан сп`яніння не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини правопорушника, яке підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Макарівського районного суду Київської області від 25 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана