КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/1994/21
Апеляційне провадження №33/824/1612/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого - судді Сержанюка А.С., із участю секретаря Ткаченко Ю.М., розглянувши матеріали адміністративної справи у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення за яке накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн.

На обґрунтування ухваленої постанови місцевий суд, зокрема, зазначив наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР №508794 від 01.03.2021 року, в період з 01 вересня 2020 року по теперішній час, громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не відвідує навчальний заклад, а саме Броварський НВК, що за адресою: м. Бровари, вул. М.Лагунової, 11А, без поважних на те причин, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, хоча про час та дату слухання справи повідомлялась належним чином.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР №18 №508794 від 01.03.2021 року; копією клопотання №37 від 03.02.2021; поясненнями ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ході розгляду адміністративної справи обставин, які виключають провадження в справі та адміністративну відповідальність, не встановлено.

При призначенні адміністративного стягнення враховуються обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , а також обставини справи, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність.

Виходячи з викладеного, визнано необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Крім того, стягненню із ОСОБА_1 , відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України "Про судовий збір", підлягає судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження судового рішення, посилаючись на ознайомлення з ним на сайті судової влади 23 червня 2021 року та скасувати постанову і закрити провадження в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянтка посилається на те, що суд помилково визнав її вину в зазначеному правопорушенні, без достатніх для цього законних підстав та доказів способу ухилення від виконання обов`язків щодо малолітньої доньки і саме яких конкретно, зазначена в протоколі фабула не відображає ознаки складу правопорушення, не конкретизовані дати відсутності дитини на заняттях, склад адміністративного правопорушення стосується невиконання обов`язків щодо неповнолітніх, якою не є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При винесенні постанови, з її точки зору, були порушені вимоги ст. 62 Конституції, положення рішень Європейського суду з прав людини, ч. 1 ст. 184, ст.ст. 245, 247, 277 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість винесеної постанови, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - Гостєвої К.М., дослідивши докази по справі, вважає за необхідне задовольнити апеляційні вимоги частково, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим судом, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР №508794 від 01.03.2021 року, в період з 01 вересня 2020 року по теперішній час, громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відвідує навчальний заклад, а саме Броварський НВК, що за адресою: м. Бровари, вул. М.Лагунової, 11А, без поважних на те причин, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП.

У відповідності до положень ст. 256 КУпАП, упротоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При цьому, ч. 1 ст. 184 цього кодексу передбачає ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Будь-яких відомостей щодо ухилення апелянтки від виконання своїх материнських обов`язків протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Відтак, складений протокол про порушення режиму навчання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає вимогам зазначених правових норм та не свідчить про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відтак, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для її притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 184 КУпАП і вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та закрити справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на наведене, доводи ОСОБА_1 про те, що суд помилково визнав її вину в зазначеному правопорушенні, без достатніх для цього законних підстав та доказів способу ухилення від виконання обов`язків щодо малолітньої доньки і саме яких конкретно, зазначена в протоколі фабула не відображає ознак складу правопорушення, не конкретизовані дати відсутності дитини на заняттях, склад адміністративного правопорушення стосується невиконання обов`язків щодо неповнолітніх, якою не є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повністю підтвердились під час апеляційного розгляду справи.

Відтак, місцевий суд на зазначене не звернув уваги і не дав зазначеним у справі доказам оцінку у відповідності до положень ст. 252 КУпАП.

Відтак, вони ( докази ), на переконання суду другої інстанції не свідчать, в силу викладеного, про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції, окрім іншого, вважає за необхідне поновити їй строк апеляційного оскарження названої постанови, оскільки строк пропущений з поважних причин.

При цьому, апеляційний суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2021 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати і провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього кодексу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий А.С. Сержанюк