Справа № 299/1480/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Фантича В.В., представника військової частини НОМЕР_1 Сакалоша М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/392/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12. 04. 2021.
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , в званні молодший лейтенант, командир інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП постановою Виноградівського районного суду від 28. 12. 2020, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії А № 09/21 від 21. 01. 2021 та постанови судді від 12. 04. 2021 вбачається, що протягом листопада та грудня 2020 року, молодший лейтенант ОСОБА_1 , командир інженерної роти Військової частини НОМЕР_1 , не робив звірку та не подавав донесення по службі пального та мастильних матеріалів, та своїми діями порушив вимоги статті 112 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, що полягає у не проведенні звірки даних ротного обліку матеріальних даних з військовою частиною один раз на місяць, пункту 4 розділу 18 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом МО України від 17. 08. 2017 № 440 щодо не зняття пально-мастильних матеріалів з обліку підрозділу, неподання донесень по службі пального та мастильних матеріалів (за період листопад та грудень місяці 2020 року) щомісячно як командир інженерної роти.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді Виноградівського районного суду від 12. 04. 2021 щодо нього є незаконною. Всупереч відсутності даних про його належне сповіщення про час і місце судового розгляду справи, судом в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розгляд проведено без його участі, що позбавило можливості надати суду пояснення з приводу обставин правопорушення.

-2-

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і такий не було вручено після складення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Між тим, протокол не містить пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті правопорушення, відміток про відмову надати пояснення та про відмову від його підписання, також зазначені в протоколі його анкетні дані, зокрема місце проживання, не узгоджуються з відомостями паспорта громадянина України. Також зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не відображено суть правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, диспозиція якої носить банкетний характер, зокрема, не зазначено об`єктивну сторону даного правопорушення, не вказано, які конкретні вимоги закону чи підзаконних нормативно-правових актів ним порушено з вказівкою на їх положення, пункти. Одночасно ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки такий ним пропущений з поважних причин, так як він присутнім під час розгляду справи не був, про наявність і зміст постанови суду дізнався 19. 05. 2021, тобто поза межами строку апеляційного оскарження.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився, судову кореспонденцію отримував, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує думку захисника адвоката Фантича В.В., який не заперечував про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , який обізнаний про день, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді про суть оскаржуваної постанови та доводи апеляційної скарги, пояснення захисника адвоката Фантича В.В., який підтримав клопотання та апеляційну скаргу, представника військової частини НОМЕР_1 Сакалоша М.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена без участі ОСОБА_1 , при цьому даних про належне виконання судом вимог ст. 285 КУпАП в матеріалах немає, будь-яких відомостей про отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , окрім тих, на які вказується у клопотанні, в матеріалах справи не міститься.
Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду від 12. 04. 2021, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а строк поновленню.
-3-

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.
Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.
При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
Так, викладені в протоколі щодо ОСОБА_1 обставини стверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії А № 09/21 від 21. 01. 2021, службовою характеристикою, копією контракту та іншими матеріалами справи.
Згідно службової характеристики на молодшого лейтенанта, командира інженерної роти ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 , останній за час несення служби на займаній посаді зарекомендував себе негативно, займаній посаді не відповідає.
Вищенаведені докази у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог передбачених ст. 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 4 розділу 18 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом МО України від 17. 08. 2017 № 440 та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що командир В/Ч НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_3 був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано й на такі не посилався захисник під час апеляційного розгляду справи.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що підполковник ОСОБА_3 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
-4-
Доводи апеляційної скарги про те, що в постанові не зазначено якими саме матеріалами справи (доказами) підтверджується вина ОСОБА_1 , апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються змістом оскаржуваної постанови, з якої вбачається, що у підтвердження вини ОСОБА_1 суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення та інші наявні в матеріалах справи докази, тобто наведені вище.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, не надано можливості пояснити обставини, що мали місце, - апеляційний суд визнає такими, що не являються порушенням права ОСОБА_1 на захист і не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 враховано апеляційним судом при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Також, всупереч наведеним в апеляційній скарзі доводам, зміст протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії А № 09/21 від 21. 01. 2021, такий містить: дату і місце його складення; звання та посаду, прізвище, ім`я та по батькові уповноваженої особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; відомості про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, чим скористався ОСОБА_1 відмовившись від надання пояснень по суті правопорушення та від підписів у протоколі про адміністративне правопорушення в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що в ньому наявні відповідні записи.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії А № 09/21 від 21. 01. 2021 щодо ОСОБА_1 оформлений відповідно до вимог закону, зокрема: уповноваженою особою командиром В/Ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 , який підтверджує подію та обставини правопорушення.
Враховуючи викладене, вказаний протокол про адміністративне правопорушення серії А № 09/21 від 21. 01. 2021 є належним та допустимим доказом у справі.
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, апеляційний суд розцінює як форму захисту і намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищенаведеними доказами, які узгоджуються між собою, і які суд уважає належними, допустимими, достовірними та достатніми у даній справі.
Твердження ОСОБА_1 про неналежне зазначення його місця проживання, яке не співпадає з паспортними даними щодо місця реєстрації, апеляційний суд відхиляє, оскільки зазначене не впливає на суть адміністративного правопорушення та не спростовує висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

-5-

При цьому, апеляційний суд враховує те, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

клопотання ОСОБА_1 задовольнити, строк на апеляційне оскарження постанови судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12. 04. 2021 поновити.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12. 04. 2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,- без змін.
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя