Справа № 373/953/21
Номер провадження 3/373/402/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Лебідь В.В.,

за участі потерпілого ОСОБА_1 ; представника потерпілих Убоговича О.В. та ПП Фірма Голд Транс-адвоката Наполова М.І.; захисника Зеленого Ю.В.; особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ;

розглянув матеріали, що надійшли з Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чорнобай Черкаської області, українця, громадянина України, працюючого головою ФГ Долина, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий;

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 436839 від 14.06.2021 ОСОБА_2 22.05.2021 приблизно о 00 год. 42 хв. по автодорозі Бориспіль-Дніпро на 57 км, керуючи автомобілем FAT DOBLO, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (автомобіль Фіат), під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем DAF, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом SCHMITZ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (автомобіль ДАФ), внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_2 порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України (ПДР України), та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Підтвердив місце, час, учасників дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), вказаних в матеріалах справи, та пояснив, що погода 22.05.2021 вночі була похмурою без дощу, вологе покриття дороги, та для задоволення природніх потреб вирішив зупинити автомобіль Фіат на узбіччі. Видимість була достатньою, він перемкнув важіль коробки передач на нейтральну передачу, та автомобіль рухався накатом приблизно на швидкості 60 км/год. Він включив покажчик правого повороту, на зустрічній частині дороги рухались автомобілі. На його смузі руху не було перешкод для зупинки. Внаслідок того, що якийсь з автомобілів із зустрічного напрямку засліпив його, то керований ним автомобіль потрапив в яму на дорозі справа, біля узбіччя, він не зміг його зупинити, оскільки він став некерованим та різко для нього виїхав на зустрічну частину дороги, в якій рухався автомобіль ДАФ під керуванням водія ОСОБА_3 , з яким відбулось зіткнення. Через зіткнення автомобілів останні виїхали за узбіччя дороги, й отримали механічні пошкодження внаслідок ДТП. Просив закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, не вбачає порушень ПДР України як в своїх діях, так і в діях інших учасників ДТП, причиною зіткнення стало потрапляння автомобіля в яму поблизу узбіччя дороги, внаслідок чого автомобіль Фіат став некерованим та виїхав на зустрічну частину дороги, де відбулось зіткнення з автомобілем ДАФ.

Потерпілий ОСОБА_1 підтвердив місце, час, учасників ДТП, вказаних у матеріалах справи, пояснивши, що керував вантажним автомобілем DAF XF 105 з наповненим товаром причепом, всього вагою приблизно 34 тонни, зі швидкістю приблизно 80-90 км/год. Зліва перед ним по руху, із зустрічної частини дороги приблизно за 200 метрів побачив автомобіль Фіат, що почав зміщуватись без причин на його частину дороги, у зв`язку з чим він зменшував швидкість руху для зупинки вантажного автомобіля та зміщуватись до краю дороги справа для уникнення зіткнення. Погодні умови були сприятливими без опадів, видимість дороги без обмежень та дорога без перешкод у русі, у кожного з вказаних учасників руху було включено ближнє світло; за ним рухався автомобіль Міцубісі, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 ; у автомобіля Фіат покажчики повороту не були включені. Приблизно за 10 метрів в сторону керованого ним автомобіля змістився автомобіль Фіат, зміг знизити швидкість руху в цей момент приблизно до 70 км/год у зв`язку з завантаженням автомобіля та напівпричепа. Під час цього автомобіль Фіат виїхав на його частину дороги, та здійснити повну зупинку не вдалось. В результаті цього відбулось зіткнення між автомобілями Фіат, ДАФ з напівпричепом, потерпілий не бачив в цей момент місця удару. Автомобіль ДАФ з напівпричепом у зв`язку зіткненням з автомобілем Фіат відкинуло за узбіччя дороги справа, дані автомобілі отримали значні механічні ушкодження внаслідок зіткнення та з`їзду з дороги. Крім цього, товар у виді алкогольної продукції, що знаходився у причепі до вантажного автомобіля, був пошкоджений внаслідок ДТП. Не може пояснити чому автомобіль Фіат виїхав на зустрічну частину дороги з ним, оскільки водію автомобіля Фіат не могли заважати ані погодні умови, ані він, ані автомобіль Міцубісі. Заперечує версію подій водія ОСОБА_5 щодо потрапляння керованого ним автомобіля Фіат у яму, тому що він не бачив зміщення ближнього світла передніх фар автомобіля Фіат по вертикалі, також не побачив зменшення швидкості автомобіля Фіат у зв`язку з відсутністю в подальшому гальмівного шляху, заперечує включення сигналу повороту водієм автомобіля Фіат. На його думку ОСОБА_5 порушив ПДР України та є винуватцем пригоди. Після ДТП він зміг самостійно вийти з кабіни вантажного автомобіля, що перекинувся разом з напівпричепом. Вважає, що водій автомобіля Фіат ОСОБА_5 повинен бути позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки наніс суттєві майнові збитки ПП Фірма Голд Транс як власнику автомобіля ДАФ з напівпричепом, а також моральні збитки йому як потерпілому.

Свідок ОСОБА_6 підтвердив місце, час з уточненням в 00 год. 20 хв., учасників ДТП, вказаних у його поясненнях. Пояснив, що, керував автомобілем Міцубісі, державний номерний знак НОМЕР_3 , рухався перед вантажним автомобілем ДАФ з напівпричепом, зі швидкістю приблизно 80 км/год на постійній до зіткнення автомобілів відстані, що складала приблизно 150 м. На зустрічній частині дороги рухався автомобіль Фіат, що почав зміщуватись в певний момент в сторону вантажного автомобіля. При цьому, вантажний автомобіль ДАФ зміщувався вправо до узбіччя та почав знижувати швидкість руху, через короткий проміжок часу автомобіль Фіат виїхав на зустрічну частину дороги, в якій рухались він та водій автомобіля ДАФ. Автомобіль Фіат зіткнувся з автомобілем ДАФ поза водійською кабіною, обидва автомобілі виїхали за узбіччя дороги, він зміг зупинитись повністю та за 1-1,5 м перед ним проїхав автомобіль Фіат в кювет. Погодні умови були сприятливими без опадів; видимість дороги без обмежень приблизно на 200 м попереду; у кожного з учасників руху було включено ближнє світло; безпосередньо перед ним рухався автомобіль ДАФ з напівпричепом, на зустрічній частині дороги рухався автомобіль Фіат на видимості приблизно 150 м без вертикального зміщення світла фар та без зміщення до узбіччя на стороні руху автомобіля Фіат, що могло б вказувати на потрапляння в яму або спрямування руху для зупинки на узбіччі; перешкод у русі не виявлено; побачив зміну напрямку руху автомобіля Фіат безпосередньо перед зіткненням без включених сигналів повороту вліво або вправо. Вважає, що причиною зіткнення став виїзд автомобіля Фіат на зустрічну частину дороги, в якій рухались автомобіль ДАФ та керований ним автомобіль, водія автомобіля ДАФ вживав заходів для уникнення ДТП. Викликав швидку медичну допомогу та поліцію.

Заяв чи клопотань особою, яка притягається до відповідальності, його захисником, потерпілим та його представником, про виклик інших свідків, або призначення експертизи, не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП суд не вправі самостійно збирати докази, а тому розглядає справу за наявними матеріалами, поясненнями свідка, потерпілого та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом вирішено клопотання сторони захисту про направлення матеріалів справи на доопрацювання у зв`язку з невідповідністю протоколу статті 256 КУпАП. Так, протокол складено у відповідності до ст. 256 КУпАП, в якому зазначені необхідні елементи протоколу, незважаючи на відсутність у ньому відомостей щодо потерпілого та/або свідка. Таким чином, клопотання про направлення справи на доопрацювання є невмотивованим, не сприяє вирішенню завдань Кодексу, та суд вважає, що розбіжності у протоколі або інших додатках до нього можливо усунути в ході судового розгляду, чого захисником не обґрунтовано. Окремо суд звертає увагу на аргумент сторони захисту, що доопрацювання особою, уповноваженою на складання протоколу, необхідне в частині вказання ями в схемі ДТП або інших елементів схеми. Таке доопрацювання по суті не вплине на оцінку дорожньої обстановки на момент ДТП, оскільки суд, задовольняючи клопотання про долучення до справи фотографій місця події, враховує наявність ями на стороні руху автомобіля Фіат за дорожньою розміткою поблизу узбіччя на місці події. Таким чином, навіть якщо уповноваженим працівником поліції буде складено нову схему місця пригоди з вказанням пошкодження дорожнього покриття на узбіччі дороги у виді ями, або в частині іншого з елементів схеми ДТП, то судом таку розбіжність усунуто в ході судового розгляду шляхом допиту учасників справи, оцінки, дослідження наданих як стороною захисту, так і потерпілим, доказів. Аргумент захисту щодо встановлення усіх можливих очевидців події для направлення матеріалів справи на доопрацювання не є правовою підставою для повернення до органу поліції, оскільки сторона захисту вправі заявляти клопотання про виклик свідків. Аргумент захисту щодо можливого притягнення до адміністративної відповідальності працівника дорожньої служби, відповідального на ділянці дороги з ямою, де відбулось зіткнення, також не є підставою для направлення справи на доопрацювання. Стороною захисту не надано відповідних доказів щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 140 КУпАП (неналежне утримання доріг). Сторона захисту (захисник або особа, яка притягається до адміністративної відповідальності) вправі звертатись у встановленому Кодексом порядку до правоохоронного органу із заявою про вчинення такого адміністративного правопорушення. Таким чином, суд не вправі перебирати на себе непритаманні функції щодо притягнення до адміністративної відповідальності інших осіб, оскільки розгляд даної справи про адміністративне правопорушення стосується виключно оцінки дій ОСОБА_7 в межах протоколу - можливого порушення ним п. 13.3 ПДР України, вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Клопотання про направлення справи до Києво-Святошинського районного суду Київської області на підставі ст. 276 КУпАП не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що направлення справи за місцем проживання особи є правом суду, та в провадженні проведено необхідні процесуальні дії (допит усіх учасників справи, вирішення клопотань, дослідження матеріалів справи).

Суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується як поясненнями потерпілого ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_6 , письмовими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, а саме: схемою місця ДТП, рапортом поліцейського, письмовими поясненнями водіїв; фотографіями місця події та автомобілів Фіат, ДАФ, на яких відображені механічні пошкодження, дорожні умови як частина дорожньої обстановки, сліди автомобіля при гальмуванні перед зіткненням; відеозаписом ділянки дороги в місці, де відбулась ДТП; іншими письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, в тому числі висновками експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу-автомобіля ДАФ.

Докази, надані сторонами в ході судового розгляду, є допустимими та належними, оскільки вказують на ділянку дороги Н08 Бориспіль-Дніпро, де відбулось зіткнення автомобілів Фіат, ДАФ, елементи дорожньої обстановки, й не оспорюються учасниками справи. Доводи представника потерпілого щодо недопустимості фотографій, відеозаписів місця події, наданих стороною захисту, у зв`язку з відсутністю відомостей датування та джерела запису, є необґрунтованими, оскільки з них вбачаються обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі докази фактично за вмістом суттєво не відрізняються від фотографій місця події, наданих потерпілим, вказують на місце події, відображають важливі для оцінки дій ОСОБА_7 обставини, що мають значення для справи: сліди гальмування з однієї сторони дороги та відсутність слідів гальмування з іншої, наявність розмітки на дорозі, наявність ями поблизу узбіччя дороги за суцільною розміткою, не на смузі руху, дорожнє покриття без видимих пошкоджень або ямковості.

Версія подій ОСОБА_7 , яка полягає у порушенні ПДР України дорожньою службою, внаслідок чого виникло зіткнення автомобілів за його участю та ОСОБА_1 , спростовується письмовими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку. В провину ОСОБА_7 ставиться саме виїзд на зустрічну смугу, що сталось не через наїзд ями, а внаслідок порушення ПДР України, що цілком узгоджується з наявними у транспортних засобів механічними пошкодженнями відповідно фотографій механічних пошкоджень автомобілів, що містяться в матеріалах справи.

З фотографій місця події, наданих стороною захисту, вбачається наявність суцільної розмітки на дорозі справа (а/с 26-27), що вказує на те, що зупинка в даному місці заборонена без поважної причини. Зупинка транспортного засобу на узбіччі у вказаному місці, за версією подій ОСОБА_7 відповідно до ПДР України не відноситься до випадків крайньої необхідності-вимушеної зупинки. Наявність ями на дорожньому покритті справа від суцільної розмітки не звільняє ОСОБА_7 від дотримання ПДР України, серед яких, але не виключно, слід віднести: дотримання водіями безпечного інтервалу між транспортними засобами; дорожньої розмітки; обов`язку у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; обов`язку бути уважним за кермом, не створюючи небезпеки для інших учасників дорожнього руху. Навіть припустивши керування ОСОБА_7 автомобілем Фіат для зупинки в неустановленому для цього місці, поза дорожньою розміткою, потрапляння колесом (колесами) правої сторони автомобіля у яму при наявності відповідних доказів, слід дійти висновку, що він повинен був їхати на безпечній швидкості, що забезпечила б йому можливість загальмувати аж до повної зупинки при виникненні даної перешкоди для руху. Незважаючи на це, ОСОБА_2 за його поясненнями вважав, що за такої дорожньої обстановки здатний здійснити зупинку автомобіля. Таким чином, твердження ОСОБА_2 про те, що основною причиною виникнення ДТП є засліплення невстановленими автомобілями зустрічного руху, пошкодження дорожнього покриття, спростовуються дослідженими в ході судового розгляду доказами, поясненнями потерпілого та свідка, та не повинні замінювати собою обов`язки водія дотримуватись ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення, щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, не є письмовим доказом в розумінні Кодексу, оскільки є підставою для направлення матеріалів до суду.

При цьому, суд не вдається в оцінку дій водія ОСОБА_7 щодо можливості руху на безпечній швидкості, або порушення ним дорожньої розмітки, оскільки його вина повинна встановлюватись у передбаченому законом порядку.

Крім цього, суд бере до уваги те, що внаслідок таких дій ОСОБА_7 настали негативні наслідки у виді механічних пошкоджень автомобілів, майнових збитків ПП Фірма Голд Транс, порушення безпеки дорожнього руху, що могло потягнути за собою тілесні ушкодження.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу при роз`їзді із зустрічним автомобілем та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Тим самим ОСОБА_7 порушив п. 13.3 ПДР України, відтак його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу.

Обставин, що пом`якшували чи обтяжували б відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, не встановлено.

Підстав для закриття справи або звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності не вбачається. При призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП враховується особа порушника, ступінь його вини, характер та відношення до вчиненого. Так, ОСОБА_2 не має жодних характеристик, а тому характеризується задовільно, офіційно працює, має сім`ю, вчинив адміністративне правопорушення внаслідок необережності, вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає та відповідно вважає себе таким, що не має відношення до вказаних вище негативних наслідків.

За таких обставин ОСОБА_2 необхідно призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП, оскільки він притягається до адміністративної відповідальності вперше, й саме таке адміністративне стягнення забезпечить його виховання та запобігання вчиненню ним нового адміністративного правопорушення. Позбавлення права керування транспортними засобами виключить участь ОСОБА_2 у дорожньому русі та є крайньою мірою відповідальності, не зможе забезпечити його перевиховання, а тому застосування іншого виду адміністративного стягнення є недоцільним.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір підлягає сплаті ОСОБА_2 у зв`язку із винесенням постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

СУДДЯ В.В. ЛЕБІДЬ