Справа № 156/51/21
Номер провадження: 3/156/55/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимир-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця дачі № 2020 СТМ «Прикордонник» с. Литовеж Володимир-Волинського району Волинської області, в.о. голови масиву (керівника) «СТМ Прикордонник»,

за ч. 1 ст.164 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник Кравчук О.А., діє на підставі ордеру ВЛ №000043549 від 02.03.2021 року та свідоцтва про право на занття адвокатською діяльністю №287

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особі роз`яснено,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

в с т а н о в и в:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

До Іваничівського районного суду Волинської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 118229 від 20.01.2021 року, відомо, що в період часу з грудня 2018 року по 23 грудня 2020 року в.о. голови масиву СТМ «Прикордонник» в особі ОСОБА_1 порушив порядок провадження господарської діяльності, а саме: надавав послуги електропостачання без отримання ліцензії вказаного виду господарської діяльності, чим порушив п. 5 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , в судовому засіданні обставини, що наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, заперечив. Зазначив, що з приводу обставин, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення не може зрозуміти, на підставі чого було встановлено і виявлено саме таке порушення. Адже почалося все з конфлікту між ним та ОСОБА_2 , яка є членом і жителем дачного масиву, щодо того, що остання, маючи значну заборгованість за електроенергію, продовжує нею користуватись. На неодноразові зауваження оплатити, вона не реагувала, відтак ним, як в.о. голови дачного масиву, було вирішено разом з електриком від`єднати її від постачання електроенергії. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не пускала їх на подвір`я для здійснення перевірки, тому вони забрались на електроопору та від`єднали провода, прощо складено Акт від 20.11.2020 року. ОСОБА_2 не була згідна з такими діями, викрикувала, заперечувала щодо від`єднання та в результаті викликала поліцію. Вже згодом ОСОБА_3 оплатила частково свою заборгованість і їй 26.11.2020 року було відновлено електропостачання. В свою чергу ОСОБА_4 пояснив, що такі перевірки і обстеження він робить часто, оскільки члени кооперативу зловживають і самостійно перекидаючи кабеля, здійснюють несанкціоноване використання електроенергії, поза електролічильником. Оскільки вони члени кооперативу є субспоживачами, тому контроль за належним споживанням електроенергії здійснює ОСОБА_4 , як в.о. голови СТ «Прикордонник». Адже відповідальність за заборгованість за спожиту електроенергію та неналежне використання несе СТМ «ПРИКОРДОННИК» як споживач перед ТОВ «Волиньобленерго», між якими укладено договірні відносини. Тому ОСОБА_4 , здійснюючи свої безпосередні обов`язки, контролює членів кооперативу щодо належного використання електроенергії, а також щодо своєчасності її оплати. Щоб забезпечити споживання членами кооперативу електроенергії у відповідності до норм чинного законодавства, було прийнято ряд рішень зборами кооперативу, що містяться в матеріалах справи, щодо приведення електроприладів у належний стан та продовження використання електроенергії згідно Правил НКРЄ. Також в судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що не зобов`язаний отримувати таку ліцензію, про яку йдеться в протоколі, оскільки він не є надавачем послуг, а споживачем. Тому не погоджується із складеним протоколом і також статтею, що йому інкримінується, пояснення не надавав, оскільки в той час мав багато роботи.

Захисник Кравчук О.А. в судовому засіданні зазначив, по-перше, про неприпустимість внесення змін у протокол. Оскільки матеріали справи направлялись на доопрацювання, відтак були внесенні зміни після його складення. Що на його думку. Є грубим порушенням. По-друге, захисник зауважив, що п.5 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» передбачає лише перелік видів господарської діяльності, і не вказує на відповідальність. Тому незрозумілим є питання. Що ж саме порушив ОСОБА_5 . Також адвокат зазначив, що відсутня конкретизація правопорушення в частині того, що саме було порушено ОСОБА_6 Вважає, що садівниче товариство є колективним споживачем, а вже члени товариства є субспоживачами електроенергії, тому ОСОБА_4 в особі в.о. голови дачного масиву не є суб`ктом господарювання, який надає послуги електропостачання без відповідної ліцензії, а діє у відповідності до Постанови від 14.03.2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії». А відносини, які склалися між ОСОБА_7 ОСОБА_3 щодо відключення постачання електроенергії, на думку захисника, вирішуються та регулюються цивільним законодавством. Тому вважає, що протокол складено неправомірно, відтак провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу та події адмінправопорушення.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Більше того, до загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

ІV. Висновки суду

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № АПР18 № 118229 від 20.01.2021 року, в період часу з грудня 2018 року по 23 грудня 2020 року в.о. голови масиву СТМ «Прикордонник» в особі ОСОБА_1 порушив порядок провадження господарської діяльності, а саме: надавав послуги електропостачання без отримання ліцензії вказаного виду господарської діяльності.

За диспозицією ч.1ст.164 КУпАП адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Диспозиція ч.1ст.164 КУпАП є бланкетною, а тому необхідним є встановлення та зазначення в протоколі норми законів, які саме порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Так, відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до ст.3 ГКУ господарська діяльність - це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Суб`єктами господарювання визнаються зареєстровані в установленому законодавством порядку юридичні особи незалежно від їх організаційно-правових форм та форм власності (крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування), а також фізичні особи підприємці, які провадять господарську діяльність.

Види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб`єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування визначаються Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про підприємство» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме: вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Так, згідно статуту Садівничого товариства масиву «Прикордонник», затвердженого загальними зборами СТМ від 15.03.2015 року. Являється юридичною особою, діє на основі самостійності, самоврядування і самофінансування, має рахунок у банку, штампи, печатку і зареєстроване виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Нововолинська. (п.1.4). Згідно п.1.2 Статуту, садівниче товариство є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для наступного розподілу між його членами. Садівниче товариство може здійснювати необхідну некомерційну господарську та підприємницьку діяльність для забезпечення власних потреб. Відповідно до п.1.6 Статуту, основним завданням садівничого товариства є організація по вирощуванню фруктів, ягід, овочів та іншої сільськогосподарської продукції, птиці і тварин, а також проведення вільного часу садівників та їх сімей. Пунктом 1.7 Статуту встановлено, що садівниче товариство здійснює господарську діяльність за рахунок вступних, членських, цільових та благодійних внесків. Підприємницьку діяльність можуть здійснювати лише створені при садівничому товаристві організації, зареєстровані у державних органах.

Отже, як вбачається з положень Статуту, СТМ "Прикордонник" є юридичною особою і здійснює господарську діяльність, проте таку, що не підпадає під види діяльностей, що підлягають ліцензуванню згідно ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності».

ОСОБА_1 являється в.о. голови дачного масиву. Згідно протоколу ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 5 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», а саме, діяльність у сфері електроенергетики, яка ліцензується з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ринок електричної енергії", і діяльність у сфері використання ядерної енергії, яка ліцензується з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії".

Однак, з пояснень наданих ОСОБА_6 в судовому засіданні та матеріалів справи вбачається, що дачний масив не надає послуги з постачання електроенергії, а є їх споживачем. Так, в судовому засіданні судом було оглянуто оригінали договорів, укладених між СТМ «Прикордонник» та ТзОВ «Волиньобленерго» щодо постачання електричної енергії. А сам ОСОБА_4 , виконуючи свої посадові обов`язки контролює належність використання електричної енергії членами кооперативу, як субспоживачами, та недопущення заборгованості по сплаті з а спожиту електроенергію.

Так, відповідно до п.5.1 Статуту. Майном садівничого товариств є належні йому електромережі, водопостачальні споруди, водопроводи, огорожі, транспортні засоби, господарські споруди загального користування, матеріали та інвентар. Придбані або створені за рахунок коштів садівничого товариства та з інших джерел фінансування, а також землі загального користування. Також, згідно п. 3.2.8 Статуту, член садівничого товариства зобов`язаний своєчасно сплачувати за використану електроенергію (до 20 кВт - 1 раз на три місяці, більше 20 кВт щомісячно). В разі несплати членських, цільових внесків та за використану електроенергію. Член садівничого товариства попереджається, що при не погашенні заборгованості у термін 30днів він буде відключений від водопостачання та електромережі з повторним підключенням за ціною, встановленою загальними зборами після погашення заборгованості.

Разом з тим, згідно п.6.5.11 Статуту, голова товариства перевіряє правильність використання земельних ділянок, дотримання членами садівничого товариства Статуту. При виявленні порушень складає акти та направляє їх на розгляд правління. На зборах правління розглядаються причини порушення статуту садівниками по кожному випадку окремо. У разі умисного порушення членом садівництва Статуту справа розглядається в судовому порядку.

Як пояснив ОСОБА_4 в судовому засіданні ОСОБА_2 є членом СТМ «Прикордонник» з 28.12.2018 року, придбавши дві приватизовані земельні ділянки № НОМЕР_1 в ОСОБА_9 і №1056 в ОСОБА_10 по лінії № НОМЕР_2 , де постійно проживає та веде господарство. Оскільки у неї була заборгованість, незважаючи на усні зауваження щодо погашення заборгованості, ОСОБА_1 було вирішено від`єднати цього члена масиву від електроенергії, про що було складено Акт від 20.11.2010 року про припинення надання послуг по електропостачанню. Даний акт міститься в матеріалах справи і з його змісту вбачається, що комісія в складі в.о. голови масиву І.В. Веселов. Члена правління ОСОБА_11 , працівника масиву ОСОБА_12 склали даний Акт. Оскільки при перевірці показників лічильників в дачних будиночках № НОМЕР_1 та №1056 по лінії № НОМЕР_2 користувач земельних ділянок не допустила працівників товариства до лічильників. Також користувач цих земельних ділянок проживає на дачі, веде господарство та порушує Статут ( в частині допущення заборгованості). Відтак, прийнято заходи: припинити надавання послуги по електроенергії до дачного будинку АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . Отже, в.о. голови дачного масиву ОСОБА_4 діяв в межах своїх повноважень та не порушуючи чинне законодавство.

Також, ОСОБА_1 , як в. о. голови масиву, веде активну діяльність щодо належного використання членами кооперативу електроенергії у відповідності в порядку норм чинного законодавства, щобнедопустити припинення розподілу електроенергії на цей об`єкт. Так, вживаються заходи щодо заміни лічильників на імпульсні, знешкодження різного роду поза облікові з`єднання, заміна приладів обліку, які вийшли зі строю, здійснення повірки лічильників, заміна кабелів, автоматів, опломбовування лічильника номерною пломбою і т.д., що вбачається із долучених до справи копії протоколу засідання правління №14 від21.09.2020 року, витягу з рішення правління від 27.02.2020 року, витягу з рішення правління від 17.03.2020 року, витягу з рішення правління від 14.06.2019 року, витягу з рішення правління від 07.09.2018 року. На підставі чого ним, як посадовою особою, здійснються регулярні перевірки та вживаються відповідні заходи.

Отже, враховуючи вищенаведене, посадовою особою, якою складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП не долучено до матеріалів справи та не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суддя, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного і міжнародного законодавства. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає що в діях ОСОБА_1 , відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

V. Судові витрати

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору з особи.

Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 ст.ст. 1, 9, 245, 251, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця дачі № НОМЕР_3 СТМ «Прикордонник» с. Литовеж Володимир-Волинського району Волинської області, за ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягненню не підлягає.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І. Є. Малюшевська