СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5263/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№221637 від 29.05.2021, ОСОБА_1 , 29.05.2021 о 11:20 год. у м. Києві по Кільцевій дорозі 22 керував мопедом Сузукі, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що він працює кур`єром та 29.05.2021 зранку під час виконання замовлення, керуючи мопедом, він рухався по Кільцевій дорозі у м. Києві та його зупинили працівники поліції. Оскільки він був втомлений, працівники поліції заподозрили, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що не відповідало дійсності та запропонували поїхати до лікаря нарколога для проходження огляду на стан сп`яніння, потім запронували взагалі відмовитись від вказаного огляду. Він відмовився оскільки поспішав виконати замовлення у дитячий будинок.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо його ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, суддя критично ставиться до пояснень про невизнання ОСОБА_1 своєї вини, розцінює їх як позицію захисту.

Дані відеозаписів з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, повністю підтверджують обставини, викладені у протоколі, а саме те, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції проїхати до лікаря нарколога відмовився.

Дані докази узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, а тому суддя визнає їх належними, допустимими, достатніми та кладе в основу даної постанови.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: Л.Г. Косик