Номер провадження: 33/813/951/21
Номер справи місцевого суду: 522/5230/21
Головуючий у першій інстанції Осіік Д.В.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Фабіжевської Т.С.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Коваля Олега Володимировича на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2021 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у сумі 454 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№042301 від 08.03.2021 року 08.03.2021 року о 00 год. 40 хв. в м. Одесі по вул. Катерининська площа, 6, ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 14 травня 2021 року представник ОСОБА_1 Коваль О.В., засобами поштового зв`язку, направив апеляційну скаргу, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження вищенаведеної постанови, скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2021 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що:

- ОСОБА_1 , знаходився на зупинці біля торгівельного центру, рух транспортним засобом не здійснював;

- ознак сп`яніння в нього ніхто не встановлював, працівники поліції одразу почали питати про гроші;

- про відеофіксацію водія працівники поліції не повідомили та проводили зйомку з самого початку розмови, коли запропонували пройти огляд на місці зупинки, та у них з собою не виявилось спеціального технічного засобу, сказали, що треба кудись їхати, куди саме не зазначили;

- факт того, що водій транспортним засобом не курував підтверджується також і відсутністю причин зупинки;

- у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підписи свідків;

- пояснення свідків не відповідають фактичним обставинам справи, так свідок ОСОБА_3 пояснює, що він був залучений в якості свідка 02.03.2021 року, тобто до подій, зазначений в протоколі, окрім того пояснення свідка є заздалегідь надрукованими та висловлені в одній категоричній формі без можливості зазначити іншу інформацію;

- з відеозапису не видно, щоб свідком було встановлено особу водія, чию відмову він засвідчує;

- з пояснень свідка не зрозуміло від якого саме огляду на стан сп`яніння відмовився водій;

- не відповідають дійсності пояснення свідка щодо ознайомлення водія зі змістом протоколу.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

Апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 08.03.2021 року серії ДПР18 №042301 року, власноруч підписаний ОСОБА_1 , відповідно до якого 08.03.2021 року о 00 год. 40 хв. в м. Одесі по вул. Катерининська площа, 6, водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився (а.с.2);

- матеріалів відеозапису, з якого ОСОБА_1 , який виявляв ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.4);

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про те, що 26.01.2021 року вони були свідками того, що 08.03.2021 року працівниками ПП їх було залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП. В їх присутності водії MITSUBISHI LANCER X, державний номер НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився. Також у їх присутності ОСОБА_1 був ознайомлений із змістом адміністративного протоколу, зі своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, і повідомлено про місце час розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с.3).

Щодо посилань представника апелянта на те, що пояснення свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони відібрані не належним чином, викладені на заздалегідь заготовлених бланках, то суд апеляційної інстанції не може погодитися з ними, оскільки, чинний КУпАП, будь - яких вимог до складання пояснень свідків не містить, тоді як ці пояснення відібрані інспектором патрульної поліції, засвідчено власними підписами свідків, та відомості, що містяться в цих поясненнях не суперечать іншим вищезазначеним доказам у справі.

Відсутність підписів свідків у протоколі про адміністративне правопорушення, зважаючи на наведені вище обставини, є не суттєвою обставиною, адже п.2 глави. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, лише вимагає проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, пояснення яких містяться у матеріалах даної справи.

Посилання ж апелянта на залучення в якості свідка ОСОБА_3 02.03.2021 року, тобто до події, зазначений в протоколі, є безпідставними, адже з наявних у справі пояснень, відібраних інспектором патрульної поліції та засвідчених власним підписом ОСОБА_3 , вбачається, що його було залучено працівниками ПП в якості свідка 08.03.2021 року.

Відсутність на відеозаписі встановлення свідком особи водія та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, на яку посилається представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 , на переконання апеляційного суду не є достатньою обставиною для встановлення факту порушення працівниками Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 та не викликають сумніви у поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , наявних у матеріалах справи.

Посилання ж апелянта на те, що ознак сп`яніння і нього ніхто не встановлював, а працівники поліції одразу почали питати про гроші є голослівними, жодним чином не підтверджені та зводяться до невизнання вини та заперечення проти обставин, зазначених у протоколі, обставин, що вбачається з наявного у справі відеозапису та наведених у поясненнях свідків.

Доводи ж апелянта про те, що працівники патрульної поліції не мали при собі спеціального технічного засобу та сказали, що треба куди їхати, втім не сказали куди саме, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами та спростовуються поясненнями свідків та доданим до матеріалів відеозаписом, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і у медичному закладі, у встановленому законом порядку, зокрема із зазначенням адреси медичного закладу: «Воробйова, 9».

Щодо посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи інформації щодо зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписом підтверджуються обставини того, ОСОБА_1 не заперечував керування транспортним засобом 08.03.2021 року, та те що саме він був водієм транспортного засобу MITSUBISHI LANCER X, державний номер НОМЕР_1 . Окрім того, апеляційний суд підкреслює, що не містить відповідних заперечень і протокол про адміністративне правопорушення, власноруч підписаний ОСОБА_1 ..

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому слід визнати, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, підтверджений наявними у матеріалах справи доказами.

Позиція представника ОСОБА_1 Коваля О.В., яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, , оскільки доводи апеляційної скарги не спростували висновки суду першої інстанції, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Коваля Олега Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко