Провадження № 3/369/6301/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.07.2021 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали Відділу поліції № 1 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , не працює, пенсіонер, ІПН НОМЕР_1 ;

- за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 426143 про адміністративне правопорушення від 15.07.2021 року 15.07.2021 близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловленні в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність згідно ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, пояснив, що 15.07.2021 року не погрожував, виражався нецензурно під час конфлікту, який спровокувала сама ОСОБА_2 , розказуючи всі, що він хоче її отруїти. Виражався нецензурно не на адресу ОСОБА_2 .

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 повно та всебічно дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 426143 від 15.07.2021 року відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 КУпАП,

протокол усної заяви від 15.07.2021 року;

пояснення ОСОБА_2 від 15.07.2021 року;

суд дійшов висновку про необхідність закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 245, 256, 280 КпАП України, одним з завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 173-2 частина перша Кодексу України про адміністративні правопорушення вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, -

тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Аналіз наведених норм свідчить, що об`єктом правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року з наступними змінами та доповненнями домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Статтею 21 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Суб`єктивною стороною правопорушення є наявність вини у формі умислу.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 173-2 частина 1 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Спостереження працівником поліції правопорушення може мати місце, однак воно має бути зафіксоване на матеріальному носії.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Проте, до Києво-Святошинського районного суду Київської області не подано жодних доказів, які б могли спростувати пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні і свідчили про склад скоєного ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173-2 частина 1 КУпАП, зокрема, відеозапис або пояснення свідків, які б підтвердили вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

Також при викладенні суті адміністративного правопорушення в протоколі працівниками поліції не дотримано вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, не міститься докладного та чіткого опису об`єктивної сторони правопорушення, не зазначено обставин, що вказували б на порушення ОСОБА_1 частини першої статті 173-2 КУпАП відповідно до вимог чинного законодавства, крім пояснень ОСОБА_2 інших доказів, які б підтвердили вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 в до матеріалів справи не надано.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, в яких відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, вважаю за необхідне закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази, що ОСОБА_1 умисно вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловленні в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП належними та допустимими доказами не доведена, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя C.В.Хрипун