Справа № 942/137/21
Провадження № 33/810/41/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 19 березня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисниці Матвєєвої Т.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Новопсковського районного суду Луганської області від 16 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресом: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 31 січня 2021 року об 11.50 годині по вул. Магістральна в смт. Новопсков Луганської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21099, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, які не реагують на світло), на вимогу пройти у передбаченому законом порядку медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі, яка подана 01 березня 2021 року, захисниця просить, скасувати постанову судді, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилалась на те, що, через неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні. Копію постанови, яка оскаржується, отримав 27 лютого 2021 року.

Захисниця зазначає, що не згодна із оскаржуваною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам справи, складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, у зв`язку з чим він є недопустимим доказом вини ОСОБА_1 . Вказує, що водій відмовився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки винним себе не вважав, алкоголь та наркотичні засоби не вживав. Окрім того, про наявність протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 від 31 січня 2021 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 дізнався з постанови судді, що наразі оскаржується. Другий примірник цього протоколу про адміністративне правопорушення тому не був вручений. Захисниця переконана, що у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок). Утім поліцейський у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення зазначив про порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Також визначає порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), через те що в матеріалах справи відсутнє направлення, ОСОБА_1 , на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотично, чи іншого сп`яніння. При цьому в матеріалах справи, серед іншого в поясненнях свідків, відсутні дані, що ОСОБА_1 мав явні ознаки наркотичного сп`яніння. Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не були перераховані ознаки наркотичного сп`яніння. Окрім того, до матеріалів адміністративної справи долучений диск з матеріалами відеофіксації вчиненого адміністративного правопорушення, втім не вказані відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено цей запис. Також вказує на порушення право ОСОБА_1 на захист та справедливий судовий розгляд, оскільки його доводи в судовому засіданні не досліджувались, що вплинуло на прийняте судом рішення.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

Заслухавши пояснення захисниці Матвєєвої Т.С. , яка підтримав апеляційні вимоги та надала пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 217840 від 31 січня 2021 року водій ОСОБА_1 в цей день о об 11.50 годині по вул. Магістральна в смт. Новопсков Луганської області керував автомобілем марки ВАЗ 21099, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, які не реагують на світло), на вимогу пройти у передбаченому законом порядку медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, а не Інструкцію, яка затверджена з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції, і не передбачає будь-якої відповідальності для водіїв, тому відповідні доводи апелянта про не відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП є неспроможними.

Окрім того цей протокол містить відмітку про роз`яснення ОСОБА_1 його прав передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про ознайомлення останнього зі змістом протоколу, отримання ним його копії та розгляду цього протоколу в Новопсковському районному суді.

З урахуванням наведеного, посилання апелянта про те, що ОСОБА_1 дізнався про наявність протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 від 31 січня 2021 року тільки з судового рішення є надуманими.

Направлення на проходження медичного освідування на стан сп`яніння ОСОБА_1 не складалось та не вручалось, оскільки він відмовився від проходження такого огляду. За таких обставин апеляційний суд з цього приводу не вбачає в діях співробітників поліції порушень Інструкції.

Всупереч позиції апелянта, в протоколі про адміністративне правопорушення перераховані ознаки наркотичного сп`яніння, що узгоджується з приписами пунктів 3 та 4 Інструкції.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені в протоколі обставини, засвідчені власноручним записом ОСОБА_1 про відмову його їхати до лікарні, підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що останній відмовився від проходження в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідно до яких, в їх присутності водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився.

Розбіжності в цих поясненнях, а саме вказівка у письмових поясненнях ОСОБА_3 про відмову ОСОБА_1 від проходження огляд на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу (алкотестер - Драгер), не впливає на правильність оцінки судом цих доказів, адже ці свідки засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що відповідає приписам п. 8 Порядку.

Фактичні дані, що міститься на диску з матеріалами відеофіксації вчиненого адміністративного правопорушення, не є єдиним та вирішальним доказом, на який суддя послався при встановлені вини ОСОБА_1 , тому посилання апелянта на відсутність відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено цей запис, не є окремою підставою для скасування постанови судді та закриття справи.

Окремо слід зауважити, що в апеляційній скарзі не оспорюється, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 .

З цього приводу суддя суду першої інстанції, розглянувши справу за відсутності правопорушника, вказав, що ОСОБА_1 не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Апеляційним судом, шляхом проведення апеляційного розгляду за участі захисника, належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце апеляційного перегляду, було поновлено право особи бути присутнім в судовому засіданні, надати пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення, проте не встановлено підстав для закриття справи.

Отже розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_1 , не вплинув на висновок судді про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити захисниці Матвєєвій Т.С. строк апеляційного оскарження постанови судді Новопсковського районного суду Луганської області від 16 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу захисниці Матвєєвої Т.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Новопсковського районного суду Луганської області від 16 лютого 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук