Справа № 216/3346/21
Провадження № 3/216/1354/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2021 року інспектором взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Савельєвою Т.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 130513 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з цим протоколом 01 червня 2021 року о 10 год. 30 хв. біля будинку № 5 по вул. Свято-Миколаївська у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Маzdа 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

01 червня 2021 року інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Максютою Т.Г. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 130191 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Згідно з цим протоколом 01 червня 2021 року о 16 год. 00 хв. біля будинку № 6 по вул. Свято-Миколаївська у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Маzdа 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на зміну, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Renault Sandero», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

01 червня 2021 року поліцейським взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП рядовим поліції Прокопенком І.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 130190 стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з цим протоколом 01 червня 2021 року о 16 год. 00 хв. біля будинку № 6 по вул. Свято-Миколаївська у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Маzdа 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , своїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишив місце події. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, за що ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

01 червня 2021 року інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Максютою Т.Г. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 130189 стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно з цим протоколом 01 червня 2021 року о 16 год. 00 хв. біля будинку № 6 по вул. Свято-Миколаївська у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Маzdа 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нестійка хода та почервоніння обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився у приступності двох свідків. ОСОБА_1 вжив алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди, будучи її учасником. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5, 2.10є Правил дорожнього руху України, за що ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За викладених обставин наявні достатні підстави для розгляду адміністративних матеріалів в одному провадженні.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провини не визнав та пояснив, що 01 червня 2021 року приблизно о 10 год. 00 хв. приїхав додому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 6, вимкнув двигун свого автомобіля «Маzdа 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , та перебуваючи біля свого будинку випив пляшку пива, ємкістю 0,5 л, після чого пішов до квартири. Близько 15 год. 00 хв. до нього зайшов сусід та повідомив, що його автомобіль припаркований на невеликому пагорбі скотився на автомобіль сусіда, як він потім зрозумів у зв`язку з тим, що забув увімкнути автомобіль на ручне гальмування та пішов проливний дощ. Будь-яких механічних пошкоджень на автомобілях не було, у сусіда не було до нього претензій. Приблизно через годину приїхали працівники поліції та склали на нього протоколи за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, повідомивши, що від нього чутно запах алкоголю, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, а після його відмови склали протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ч. 4 ст. 130 КУпАП. З огляду на наведене ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно всі обставини справи в їх сукупності в межах наявних матеріалів і давши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, приходжу до таких висновків.

Частинами 1, 4 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Також передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ст. 122-4 КУаАП є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від установленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який складається на спеціальному бланку уповноваженою на те посадовою особою у разі вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, та в якому з дотриманням установленого порядку фіксуються всі істотні обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Таким чином, складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Системний аналіз наведених положень закону дає достатні підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, про що свідчить і відповідна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується як джерело права.

Так, за усталеною практикою ЄСПЛвизначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачено, а саме: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин (рішення ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібемон проти Франції»). Також ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом (рішення ЄСПЛ у справі «Маліга проти Франції»).

Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення має відповідати встановленим до нього вимогам закону, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання відповідних доказів на підтвердження викладених у ньому відомостей покладається на особу, яка уповноважена на оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП є спричинення пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18 передбачено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, письмовими поясненнями потерпілого, іншими письмовими матеріалами справи встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_1 відбулося зіткнення транспортних засобів без їхнього пошкодження та спричинення майнової шкоди, автомобіль особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, скотився тоді, коли його не було в салоні автомобіля, тому місце пригоди останній не залишав.

Враховуючи встановленні обставини, приходжу до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Крім того, переглядом матеріалів відеозапису не встановлено факту керування автомобіля «Маzdа 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм ОСОБА_1 .

Також відповідно до вимог ч. ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Однак матеріали справи взагалі не містять даних щодо відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі керування ним іншій уповноваженій особі. Таким чином, після складання протоколів про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 4 ст. 130 КУпАП, останній поліцейськими не був відсторонений від керування автомобілем, що свідчить про те, що поліцейські не знайшли достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Наведені вище обставини викликають сумніви в неупередженості дій працівників поліції, якими в повному обсязі не було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.

Разом з тим за письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відібраних на виготовлених бланках, останні засвідчують лише факт відмови ОСОБА_1 в їхній присутності від огляду на стан алкогольного сп`яніння, тоді як відсутні відомості щодо факту керування автомобілем та факту вживання алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди, до якої ОСОБА_1 був причетний.

Водночас зазначені свідки також не підтверджують факту відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, який є істотною обставиною для правової кваліфікації адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130, ч. 4 ст. 130 КУпАП та наявність чи відсутність яких підлягає обов`язковому встановленню для правильного вирішення справи.

Наведені вище обставини ставлять під сумнів повноту й достовірність пояснень свідків щодо суті та дійсних обставин інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, внаслідок чого оцінюються критично та не можуть бути визнані допустимими доказами в підтвердження його вини.

Водночас будь-яких інших безсумнівних доказів, а також документів і матеріалів, що містять інформацію про адміністративне правопорушення та підтверджують викладені в протоколі обставини, матеріали справи не містять.

Водночас за положеннями статей 217, 279, 280 КУпАПсуддя як посадова особа, уповноважена на розгляд справ про адміністративні правопорушення (ст. ст. 213, 221 КУпАП), може розглядати відповідну справу лише в межах тих обставин, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих йому повноважень.

Тобто суддя не вправі вносити будь-які виправлення, зміни чи доповнення до протоколу про адміністративне правопорушення, а також самостійно витребовувати додаткові докази на підтвердження винуватості особи в інкримінованому їй правопорушенні за відсутності відповідного клопотання сторони в справі.

У цьому контексті ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Відповідно до вимог статей 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на наведене застосування уповноваженими на те органами (посадовими особами) заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції та в точній відповідності з законом, тому правова кваліфікація дій особи як правопорушника за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею (частиною статті) КУпАП, і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності з накладенням певного стягнення за це без відповідної належної доказової бази є грубим порушенням вимог закону.

Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про недоведеність наявними в ній матеріалами об`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, оскільки вони оформлені у неналежній процесуальній формі та не узгоджуються між собою.

При цьому за вказаних фактичних даних дійти безсумнівного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень також неможливо, оскільки викладені в протоколах про адміністративні правопорушення відомості в частині встановлення вини останнього не підтверджені належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, обов`язок збирання та оформлення яких покладається на поліцейського уповноваженого підрозділу, що виключає адміністративну відповідальність за такими правовими кваліфікаціями з огляду навимоги ст. 62 Конституції України, за якою обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви стосовно події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а).

Ураховуючи все наведене вище, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 4 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 122-4, 124, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за № 216/3346/21 (провадження № 3/216/1354/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 216/3348/21 (провадження № 3/216/1356/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 216/3351/21 (провадження № 3/216/1359/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та матеріали справи про адміністративне правопорушення № 216/3354/21 (провадження № 3/216/1361/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, об`єднати в одне провадження під єдиним номером 216/3346/21 (провадження № 3/216/1354/21).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Онопченко