П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 , відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; солдата, військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий Тростянецьким військовим комісаріатом Вінницької області, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії А3177 № 2 від 22 червня 2021 року, гр. ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, всупереч інтересам служби, у порушення статутних вимог, недбало поставився до виконання покладених на нього обов`язків військової служби, а саме: військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 «18 червня 2021 року о 08 годині 00 хвилин до місця служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) не прибув, проводив час на власний розсуд (зі слів військовослужбовця у місті Вінниці), не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, та не виконував обов`язки, покладені на нього відповідно посади. До військової частини НОМЕР_1 солдат прибув 19 червня 2021 року близько 13 години 40 хвилин, чим порушив обов`язки, покладені на нього відповідно до посади та не недбало поставився до військової служби».
Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи гр. ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до вимог статті 268 КУпАП, а також положення статті 63 Конституції України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, визнав, обставини, викладені у протоколі, підтвердив.

Суд, вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним зазначити наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами другою - четвертою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Згідно з вимогами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати діяння як конкретне правопорушення. Кожний склад правопорушення обов`язково складається з таких елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

З диспозиції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з вимогами частини 5 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Відтак, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17.02.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Водночас, суд констатує, що диспозиція статті 172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення, а саме - військову службову особу.

За приписами частини 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу.

За змістом частини дванадцятої статті 6 вказаного Закону військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Аналогічне визначення містить і примітка до статті 172-13 КУпАП, відповідно до якої під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) це обов`язки з керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів, їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Адміністративно-господарські функції (обов`язки) це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо).

Судом установлено, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 227 від 23 жовтня 2020 року, солдат к/с ОСОБА_1 призначений на посаду номера обслуги зенітного артилерійського взводу батальйону охорони, ВОС-156533А, а тому він не являється військовою службовою особою в розумінні вимог чинного законодавства.

Відтак, солдат ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, визначений вказаною статтею.

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши усі наявні у справі докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 недбалого ставлення військової службової особи до військової служби, в умовах особливого періоду, та відповідно, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 172-15, 172-13, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а:

Закрити провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко