Справа № 456/446/21
Провадження № 3/456/422/2021
ПОСТАНОВА

іменем України

17 лютого 2021 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли зі Стрийського РУП ГУ Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , продавця магазину ТОВ «Дніпро-М»,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 353913 від 08.01.2021 ОСОБА_1 08.01.2021 о 13:55, будучи керуючим магазином ТОВ «Дніпро-М», що в м. Стрию по вул. Львівській, 105, не припинив роботу магазину, що приймав відвідувачів та здійснював продаж товарів клієнтам за готівку, чим порушив пп. 4 п. 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП.

01.02.2021 адвокатом Беспаль Л.Г., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , суду подано письмове заперечення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, яке мотивовано тим, що правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , яке полягає в тому, що він не припинив роботу магазину, не співвідноситься із жодною забороною, встановленою постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020. Окрім цього, ОСОБА_1 є лише найманим працівником, а не суб`єктом господарювання, що здійснював зазначену в протоколі діяльність, тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП не є належним суб`єктом вказаного правопорушення, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а відтак просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, розгляд справи проводити за його відсутності.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, письмове заперечення адвоката Беспаль Л.Г. в інтересах ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАп слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до п. 2 ст. 278 КпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Разом з тим, вказана норма є бланкетною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив п.п. 4 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова КМУ № 1236 від 09.12.2020).

Відповідно до п.п. 4 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 року до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 року на території України забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім зокрема торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, лікарських засобів, виробів медичного призначення, засобів гігієни, побутової хімії, засобів зв`язку, друкованих засобів масової інформації, ветеринарних препаратів, кормів, насіння, засобів захисту рослин на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі такими товарами. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень.

Таким чином, аналіз норми ст. 44-3 КУпАП, а також положень постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 свідчить про те, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони та обмежень роботи суб`єктів господарювання, які здійснюють торгівлю, може нести спеціальний суб`єкт, а саме : виключно суб`єкт господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (ч. 2 ст. 55 ГК України).

Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи (ст. 65 ГК України).

Відповідно до змісту законодавства України, зокрема ст. 65 ГК України, посадова особа - це особа, в якої наявні організаційно-розпорядчі або адміністративно господарські функції.

Зокрема, організаційно-розпорядчі функції полягають у здійсненні керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах та організаціях (планування роботи, організація праці, забезпечення трудової дисципліни тощо). Такі функції здійснюють, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних чи комунальних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідувачі відділів, лабораторій) та їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири) тощо.

Адміністративно-господарські обов`язки включають повноваження з управління або розпорядження державним, комунальним чи колективним майном, що полягає в установленні порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпеченні контролю за цими операціями тощо. Такі повноваження у тому чи іншому обсязі мають начальники планово-господарських, постачальних, фінансових відділів та служб, завідувачі складів, магазинів, майстерень, ательє, їх заступники, керівники відділів підприємств, відомчі ревізори та контролери тощо.

Із системного аналізу наведених норм вбачається, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у контексті положень п.п. 4 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 є суб`єкт господарювання чи його посадова особа.

До матеріалів справи не долучено жодних доказів про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП України, а саме, що він є посадовою особою, що здійснює керівництво магазином «Дніпро-М» на момент виявлення правопорушення, та до його обов`язків входило забезпечення карантинних заходів у вказаному закладі (посадові обов`язки, наказ про прийняття на роботу). Також не долучено документів на підтвердження статусу суб`єкта господарювання.

Натомість адвокатом ОСОБА_2 до матеріалів справи долучено копію витягу з наказу № 263/20-к ТОВ «Мережа магазинів «Дніпро-М» від 27.07.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 прийнятий на посаду продавця непродовольчих товарів з 28.07.2020 з оплатою праці відповідно до положення про оплату праці з випробувальним терміном 3 місяці, та копію наказу № 04/20-в від 29.12.2020 «Про встановлення особливого режиму роботи» на підставі постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Такий комплекс передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду продавця непродовольчих товарів, не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 -3 КУпАП. Вказані обставини під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не перевірені та відповідних належних доказів до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов переконання, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаним належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та не викликати сумніви в суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене,приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю, оскільки в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення.

Керуючись ст. 247, 279, 283, 284, 287, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула