Справа № 503/815/21
Провадження №3/503/512/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

24.06.2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098667, згідно змісту якого 24.06.2021 року о 22.30 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом МТ-10 (мотоциклом) номерний знак НОМЕР_1 по вул. Центральній в с. Петрівка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що із показником 0,28 % підтвердив результат тестування на алкоголь «Драгер» № 892, проведений 24.06.2021 року о 22.38 годині на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу ALCOTEST 6820 прилад № ARLH-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLH-0167 та із застосуванням технічного засобу відеозапису, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином з урахуванням строку, передбаченого ст. 277-2 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098667 від 24.06.2021 року, в якому було зазначено про повідомлення ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться 08.07.2021 року о 09 год. 00 хв. у Кодимському райсуді із проставленням останнім свого підпису про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. При цьому, в зазначеному протоколі ОСОБА_1 проставлений підпис також в графі про ознайомлення зі змістом даного протоколу та отримання копії цього протоколу. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

24.06.2021 року о 22.30 годині ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом МТ-10 (мотоциклом) номерний знак НОМЕР_1 був зупинений працівниками Національної поліції на вул. Центральній в с. Петрівка, що підтверджують як зміст письмового пояснення ОСОБА_1 від 24.06.2021 року (а.с.5) так і матеріалах відеозапису «0-02-0a-a8ee0d4b26620720ac585382a287b1974eeb2326b4643f9ad419f555e9e8a7cd_ce9ac9b132d480cb», що були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на CD-R диску (а.с.8) і досліджені судом під час судового розгляду, на якому зафіксовано момент зупинки працівниками поліції мотоциклу під керуванням ОСОБА_1 під час руху із пасажиром чоловічої статі на задньому сидінні.

24.06.2021 року о 22.38 годині ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» ALCOTEST 6820 прилад № ARLH-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLH-0167 та із застосуванням технічного засобу відеозапису, пройшов тестування на алкоголь із результатом 0,28 %, про що свідчить відповідний талон-чек тестування № 892 (а.с.3); акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); зміст письмового пояснення ОСОБА_1 від 24.06.2021 року (а.с.5), згідно якого останній підтвердив результат свого тестування на алкоголь із показником 2,28 проміле; а також сам протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098667 (а.с.2), який крім працівника поліції також підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо його змісту та з наданням письмового пояснення по суті порушення, а саме про керування мотоциклом після вживання алкоголю у вигляді пива у кількості одної пляшки.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що в своєму письмовому поясненні від 24.06.2021 року (а.с.5) ОСОБА_1 також визнав факт керування транспортним засобом (мотоциклом) після вживання близько 22.25 години 24.06.2021 року алкогольного напою пива.

Крім того, на матеріалах відеозапису «0-02-05-655a310ff770d5c4f65d2d1326532f6e19f5d29fda92436f7f19b0314cf5836d_b4a957426c5d300d», що були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на CD-R диску (а.с.8) і досліджені судом під час судового розгляду, зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу.

Відповідно до пункту 2.9.(а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.5 ст. 7 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, ратифікованою Українською РСР 25 квітня 1974 року, зі змінами та доповненнями Європейської угоди від 01 травня 1971 року: «в национальном законодательстве должны быть предусмотрены специальные положения, касающиеся вождения под воздействием алкоголя, а также допустимый законом уровень содержания алкоголя в крови, а в соответствующих случаях - в выдыхаемом воздухе, превышение которого является несовместимым с управлением транспортным средством. Во всех случаях максимальный уровень содержания алкоголя в крови в соответствии с национальным законодательством не должен превышать 0,50 г чистого алкоголя на литр крови или 0,25 мг на литр выдыхаемого воздуха».

При цьому, згідно пункту 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, при наданні висновку щодо наявності у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, то суд звертає увагу на те, що диспозиція частини другої статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно пункту 4 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

Однак, до даних матеріалів поліцейський, який подав матеріали до розгляду, не додав довідки про наявність у ОСОБА_1 повторності вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, до матеріалів справи додано роздруківку витягу щодо ОСОБА_1 з бази даних «Армор», яка містить відомості про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 03.01.2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 06.02.2020 року, за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення № 503/99/20, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні 03.01.2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП (з урахуванням постанови Кодимськогорайонного суду Одеської області від 30.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. Дана постанова набрала законної сили 17.02.2020 року.

Період з моменту попереднього вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, 03.01.2020 року і до вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого здійснюється у межах даної справи про адміністративне правопорушення, 24.06.2021 року становить більше одного року.

Інших відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного(-их) правопорушення(-ь), передбаченого(-их) ст. 130 КУпАП протягом останнього року, а також про його притягнення до адміністративної відповідальності за них суду не надано.

Таким чином суд не вбачає у діянні ОСОБА_1 , яке мало місце 24.06.2021 року, обов`язкової ознаки, передбаченої у ч.2 ст. 130 КУпАП, а саме вчинення правопорушення повторно протягом року, а тому остання підлягає виключенню.

В результаті зазначеного вище діяння ОСОБА_1 вчинене 24.06.2021 року не є повторним вчиненим протягом року та у зв`язку з цим має склад передбачений не частиною 2 ст. 130 КУпАП, а частиною першою ст. 130 КУпАП.

З огляду на наведене, враховуючи доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника за вчинення даного адміністративного правопорушення безальтернативне основне адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, що підтверджується довідкою інспектора САП ВП Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 25.06.2021 року (а.с.7), а відтак, до нього не може бути застосовано обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 130, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП, ст. 58 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, пунктом 2.9. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути зОСОБА_1 судовий збір, в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко