Справа № 219/1751/21
Провадження № 3/219/808/2021
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Лапченко О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від заступника військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, начальника сховища групи забезпечення продовольством мобільного відділення забезпечення військової частини НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 ч.2 КпАП України,

встановив:

згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А1872 № 04 від 23 лютого 2021 року, складеного командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , 08 лютого 2021 року командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_2 під час перевірки внутрішньої служби парку військової частини НОМЕР_1 (містечка № НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ), виявив наявність майна продовольчої служби в бортовому автомобілі ГАЗ-66 в/н НОМЕР_3 та в причіпному шасі НОМЕР_4 (ОАР) в/н НОМЕР_5 . В ході службового розслідування, яке проводилось у військовій частині, з`ясовано, що начальник сховища групи забезпечення продовольством мобільного відділення забезпечення військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 порушила вимоги статті 3.2.40 наказу Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997, а саме: не правильне зберігання та не повну наявність матеріальних засобів на продовольчому складі, відсутність внутрішнього порядку на складі; статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ - кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; вимоги керівництва з організації зберігання продовольства, техніки та майна продовольчої служби Збройних Сил України затвердженого наказом НГШ ЗСУ від 12.12.2016 № 471. В результаті особистої недисциплінованості та безвідповідальності, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, завідомо знаючи про відповідальність, молодший сержант ОСОБА_1 зазначеними діями вчинила військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КпАП України.
Згідно ст.278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
За приписами ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших обов`язкових реквізитів, зазначається, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.
При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).
Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, суть адміністративного правопорушення, викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.3 КУпАП, зокрема, в протоколі чітко не визначено дату, час вчинення адміністративного правопорушення та зазначене неконкретне місце вчинення правопорушення.
Як вбачається з диспозиції ч.2 ст.172-15 КУпАП відповідальність за нею настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.
Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Положеннями ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
З матеріалів справи, яка надійшла до суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 172-15 ч.2 КУпАП вбачається, що в ході службового розслідування, яке проводилось у військовій частині, з`ясовано, що начальник сховища групи забезпечення продовольством мобільного відділення забезпечення військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 порушила вимоги статті 3.2.40 наказу Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997, а саме: не правильне зберігання та не повну наявність матеріальних засобів на продовольчому складі, відсутність внутрішнього порядку на складі; вимоги керівництва з організації зберігання продовольства, техніки та майна продовольчої служби Збройних Сил України затвердженого наказом НГШ ЗСУ від 12.12.2016 № 471.
Між тим, до матеріалів справи не додано доказів на підтвердження обставин вчинення правопорушення, викладеного в протоколі, не зазначені які саме суспільно небезпечні наслідки настали в результаті цього, суть порушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч.2 ст. 172-15 КУпАП та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення.
Автор протоколу зазначає, що молодший сержант ОСОБА_1 порушила вимоги статті 3.2.40 наказу Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997, а саме: не правильне зберігання та не повну наявність матеріальних засобів на продовольчому складі, відсутність внутрішнього порядку на складі; вимоги керівництва з організації зберігання продовольства, техніки та майна продовольчої служби Збройних Сил України затвердженого наказом НГШ ЗСУ від 12.12.2016 № 471.
Так, суду не були надані матеріали перевірки внутрішнього або службового розслідування (за наявності) за фактом недбалого ставлення до служби, яке проводилось у військовій частині, та які саме суспільно небезпечні наслідки настали в результаті цього, не долучені належним чином завірені копії наказу, витягу зі статуту внутрішньої служби ЗСУ, не зазначені які саме вимоги керівництва з організації зберігання продовольства, техніки та майна продовольчої служби Збройних Сил України затвердженого наказом НГШ ЗСУ від 12.12.2016 № 471 були порушені військовослужбовцем.
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення в графі свідки правопорушення зазначені свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , однак матеріали справи не містять пояснення від свідків, чи відбирались пояснення у вказаних осіб по факту недбалого ставлення до військової служби.
Згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення та виправити цей недолік протоколу.
Вище зазначені недоліки, допущені при складанні та оформленні адміністративного матеріалу позбавляють суд можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення, як цього вимагає ст. 245 КУпАП.
За таких обставин справа не може бути розглянута у відповідності з діючим законодавством, тому матеріали повторно мають бути повернуті органу, який їх склав, для забезпечення розгляду справи відповідно з вимогами закону.
Керуючись ст.ст. 172-15 ч.2, 268, 283, 284 КпАП України, суд, -

постановив:

адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 ч.2 КпАП України, повернути командиру військової частини НОМЕР_1 - для дооформлення.

Суддя О. М.Лапченко