Дата документу 25.06.2021
Справа № 937/3912/21
Провадження № 3/937/1369/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Урупи І.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 183-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 029049 від 09.04.2021 вбачається, що в період часу з 11.06.2020 до 01.04.2021 ОСОБА_1 , будучи особою, яка знала про рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 11.06.2020 щодо обов`язку сплати на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, але не сплачував їх, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму 21457,48 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 183-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Для розгляду справи 25.06.2021 ОСОБА_1 не з`явився, будучи належн6им ичином повідомлений про час її слухання, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав, а тому справа розглядається у відсутність цієї особи, що відповідає положенням ч.1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, фактичні обставини у їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого правопорушення не доведена, а відтак, у його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 245,251, 252, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, що є процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, доказів того, що ОСОБА_1 має заборгованість по аліментах на утримання дитини, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, суду не надано. Розрахунок заборгованості по аліментам в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а суд не вправі збирати самостійно докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначає в своїй постанові Верховний Суд України по справі № 204/8036/16-а про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2020 року, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серій ВАБ № 029049 від 09.04.2021, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, керуючись ст. 62 Конституції України, ці сумніви слід суд тлумачить на користь особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та вважає, що вина не доведена.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

А тому, враховуючи вищенаведене вважаю необхідним адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 183-1 ч. 1, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: