Справа № 162/267/21 Провадження №33/802/535/21 Головуючий у 1 інстанції:Савич А. С.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника Сацик Т.Т. на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 26 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13 березня 2021 року біля 03 год 47 хв на вул. Свободи в смт. Любешів Камінь-Каширського району Волинської області керував транспортним засобом «ВАЗ-21011», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді, ОСОБА_1 та його захисник Сацик Т.Т. подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність, просять скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Зокрема зазначають, що суддею першої інстанції, не було взято до уваги тієї обставини, що в протоколі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не зазначено жодної ознаки, яка б вказувала, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, звертають увагу, що ОСОБА_1 сам вимагав в працівників поліції щоб ті повідомили йому які саме ознаки в нього наявні, однак останні проігнорували його вимогу, що підтверджується долученими відеозаписами. Також, вказують, що свідки, які були присутні під час проходження ним огляду на стан сп`яніння, самі перебували в стані алкогольного сп`яніння, однак поліцейськими було залишено це поза увагою.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Сацик Т.Т. будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи телефонограмою (а.с.48) в судове засідання не з`явились, і при цьому жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подавали.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, з підстав викладених в ній, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 483407 від 13.03.2021 (а.с.1);

- рапортом старшого інспектора-чергового ВПД № 1 (смт. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Демиха А.М. від 13.03.2021 (а.с.2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.03.2021 (а.с.3-4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.03.2021 (а.с.6);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13.03.2021 (а.с.5),

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 789810 від 13.03.2021 (а.с.7);

- рапортами поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.8-9);

- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 483407 від 13.03.2021 (а.с.15);

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому правопорушення доводиться і відеозаписами представленими працівниками поліції, з яких окрім іншого вбачається, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або в медичному закладі роз`яснивши його порядок та процедуру, однак він відмовився в присутності двох свідків. Після цього, було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме ухиленні особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Твердження апелянтів, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було вказано, які саме ознаки виявлені у ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки такі ознаки відображенні, як в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, так і направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що ознаки не можуть бути ідентичними, оскільки поведінка ОСОБА_1 та його зовнішній стан оцінювалися та сприймалися різними суб`єктами, зокрема свідками, працівниками поліції.

Окрім цього, твердження апелянтів про те, що свідки, які були присутні під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, самі перебували в стані алкогольного сп`яніння, однак поліцейськими було залишено це поза увагою, на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини, апеляційному суду надано не було.

Таким чином, усі доводи апелянтів, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просять апелянти, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Любешівського районного суду Волинської області від 26 травня 2021 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника Сацик Т.Т. залишити без задоволення, а постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 26 травня 2021 року, щодо ОСОБА_1 , без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк