П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року суддя Черкаського районного суду Тептюк Є.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Черкаського районного відділення поліції Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 495045 від 09.12.2020 року, ОСОБА_1 , 09.12.2020 року о 22 годині 50 хвилин, в с. Мошни по вул. Савченка Черкаського району Черкаської області, керував автомобілем Рено Лагуна д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, мав запах алкоголю з ротової порожнини, нечітку ходу, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав і пояснив, що дійсно 09.12.2020 року близько 23 години він перебував в с. Мошни по вул. Савченка , сидів на пасажирському сидінні автомобіля Рено Лагуна д.н.з. НОМЕР_1 та чекав свого овариша, який вийшов до магазину. До нього підійшли працівники поліції, для перевірки документів. Він їм, вказав, що він не керував автомобілем, а чекає товариша, який відійшов. ОСОБА_1 підтвердив суду, що дійсно він перед цим вживав алкоголь, але за кермо не сідав, про що пояснював працівникам поліції.

Крім того, в судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_1 , був допитаний свідок ОСОБА_2 , який суду пояснив, що 09.12.2020 року він перебував у гостях в свого товариша ОСОБА_1 , вони відпочивали. ОСОБА_1 пив пиво, свідок алкогольних напоїв не вживав. У вечері батько ОСОБА_1 попросив їх з`їздити до магазину придбати цигарки, так як ОСОБА_1 пив пиво за кермо сів свідок. Біля магазину свідок залишив ОСОБА_1 в автомобілі, а сам пішов за цигарками. Коли повертався то побачив працівників поліції, які розмовляли з ОСОБА_1 , свідок йому зателефонува, щоб дізнатися, що трапилося. ОСОБА_1 повідомив, що все добре.

В судове засідання неодноразово викликались свідки, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 . Вказані особи повідомлялись шляхом направлення поштових повісток, які згідно даних трекінгу були невручені під час доставки.

Будь-які докази, крім протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень двох свідків, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 9КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.3ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конвенція прозахист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Так, згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (даліКонвенція 1950 р.) справедливий судовий розгляд забезпечується через певні права обвинуваченого на: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього; b) мати достатньо часу й можливостей для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати правову допомогу захисника на свій розсуд або, за браком достатніх коштів для оплати послуг захисника, користуватися послугами призначеного йому захисника безоплатно, якщо цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або мати право на те, щоб їх допитали, а також вимагати виклику і допиту свідків з його сторони на тих же умовах, що й свідків обвинувачення; e) отримувати безкоштовну допомогу перекладача, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не говорить цією мовою.

Критерії недопустимості доказів ЄСПЛ віддає на розсуд національному законодавцеві, утримуючись від пред`явлення конкретних вимог.

Аналізуючи практику ЄСПЛ, можна зробити висновок, що при вирішенні питання про недопустимість доказів, національні суди повинні мати на увазі можливість обвинуваченого оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, а також обставини в процесі збирання доказів, що дозволяють їх вважати неприпустимими (Постанови ЄСПЛ у справі «Ялло проти ФРН» від 11.07.2006, у справі «Биков проти РФ» від 10.03.2009). Більш того, при дослідженні і оцінці доказів суди повинні враховувати подані зауваження і доводи сторін по таких доказів. Тільки в такому випадку судовий розгляд на підставі п.1 ст.6 Конвенції 1950 р. можна вважати справедливим.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , суд не знайшов підтвердження вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченогоч. 1 ст. 130 КпАП Україниі тому приходить до висновку, що провадження у справі необхідно закрити згідност. 247 п. 1 КпАП України, оскільки в діях ОСОБА_1 , відсутня подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247,283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченогоч. 1 ст. 130 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Є. П. Тептюк