Справа № 201/4698/21
Провадження № 3/201/2830/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого тренером Укрцентру «Інваспорт» Міністерства молоді та спорту України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого остання 28 квітня 2021 року о 09 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_1 , під час руху в районі буд. № 1-н по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де черговість проїзду не обумовлена правилами дорожнього руху, не надав переваги у русі та скоїв зіткнення при перетинанні траєкторії руху з автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який наближався з правого боку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.11 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 , з`явившись до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та надав свої власні письмові поясненням, у яких повідомив, що він, керуючи автомобілем «Опель», рухався по автомобільній дорозі в напрямку виїзду біля буд. № 1 на вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, при цьому, проїжджаючи з правого боку заїзд на паркувальний майданчику автосалону «Лексус», звідти раптово виїхав автомобіль «Фольксваген», водій якого, ОСОБА_2 , рухався назустріч загальному потоку, оскільки в тому місці організовано окремий в`їзд та виїзд з місця паркування, що позначалось дорожньою розміткою 1.18, внаслідок чого їх траєкторії руху перетнулись та між ними відбулось зіткнення. На його думку, ним не порушувались вимоги п. 10.11 Правил дорожнього руху України, оскільки в тому місці він мав право на першочерговий рух стосовно іншого водія ОСОБА_2 , який виїжджав на дорогу з місця стоянки, а отже мусив надати йому перевагу у русі.

Водій ОСОБА_2 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з тим, у зв`язку з суперечливістю позицій водіїв-учасників дорожньо-транспортної події та для повноти дослідження всіх обставин справи, суд вважає за необхідне навести письмові пояснення водія ОСОБА_2 , наданні ним під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких останній повідомив, що в час та місці зазначені в протоколі, керуючи автомобілем «Фольксваген», він виїжджав з території парковки автосалону «Лексус», де з ним скоїв зіткнення водій автомобіль «Опель», який перевищував швидкісний режим.

Дослідивши безпосередньо під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП настає лише в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 10.11 Правил дорожнього руху України, у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Саме порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.11 Правил дорожнього руху України стало підставою для складання інспектором патрульної поліції вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, останній не надав дороги та скоїв зіткнення з іншим автомобілем, що наближався з правого боку при перетинанні їх траєкторій руху.

Однак, проаналізувавши дорожню обстановку та обставини, що склались на ділянці дороги в час коли відбулась дорожньо-транспортна пригода, що зафіксовано відповідною схемою місця ДТП з фотографіями до неї, та дослідивши позиції обох водіїв-учасників цієї пригоди, суд доходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 10.11 Правил дорожнього руху України, оскільки це спростовується матеріалами відеозапису з камери зовнішнього спостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, де відбулась дорожньо-транспортна пригода. Так, зі змісту дослідженого відеозапису судом встановлено, що перед перетинанням між собою траєкторій руху водіїв-учасників цієї пригоди, останні наближались один до одного по перехрещуваним дорогам, зокрема водій автомобіля «Опель», д/н НОМЕР_1 , рухався по дорозі на підйом та проїжджав з правого боку заїзд на територію майданчика для паркування, з якого виїжджав водій автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 , назустріч загальному потоку, оскільки в тому місці організовано окремий в`їзд та виїзд з місця стоянки на вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, що позначалось дорожньою розміткою 1.18, після чого їх напрямки руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали. Отже, в даній дорожній ситуації неможливо вважати, що черговість проїзду не обумовлювалась правилами дорожнього руху, оскільки водій ОСОБА_2 , здійснюючи рух назустріч загальному потоку, виїжджав на дорогу з місця стоянки, а тому мусив дати дорогу водію ОСОБА_1 , який, рухаючись по дорозі на підйом, мав право на першочерговий рух стосовно попереднього водія.

При цьому потрібно зважати на те, що маневрування водія ОСОБА_2 було раптовим та непередбачуваним для водія ОСОБА_1 , оскільки оглядовість у його напрямку руху по дорозі на підйом обмежувалась з правого боку придорожніми спорудами, зокрема бетонною стіною, а отже останній не міг своєчасно встановити небезпеку та відповідно зреагувати на її зміну, що виключало можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків цим водієм, який не міг впливати на подальший розвиток дорожньої ситуації, у якій від обраних ним прийомів керування нічого не залежало, у зв`язку з чим його дії не знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної пригоди, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця ДТП від 28 квітня 2021 року з фотографіями до неї, зокрема щодо часту та місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить відсутність порушень п. 10.11 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 .

Також слід враховувати, що Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Тобто, з`ясовуючи ступінь участі (внеску) кожного з водіїв-учасників цієї пригоди у спричиненні протиправного наслідку, суд доходить до висновку, що водій ОСОБА_2 мав можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків, надавши перевагу у русі під час виїзду з місця стоянки на дорогу, по якій рухався водій ОСОБА_1 .

З огляду на вищевказане, водієм автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_2 при виборі швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху на ділянці дороги, де організовано окремий в`їзд на паркувальний майданчик та виїзд з нього на дорогу, що позначалось дорожньою розміткою 1.18. Отже, в даній дорожній ситуації першочергово саме дії водія ОСОБА_2 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки останній наражав на небезпеку інших учасників руху, здійснюючи виїзд з місця стоянки назустріч загальному потоку, при цьому не надавши переваги у русі автомобілю «Опель», що рухався по дорозі, а отже характер, черговість та ступі його участі (внеску) призвели до спричинення протиправного наслідку.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення правил дорожнього руху, оскільки ці правила розраховані на звичайні прийоми керування транспортним засобом, а не в умовах коли їх наражають на небезпеку інші водії своїми забороняючими діями, а отже останній міг розраховувати на те, що у відповідності до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_2 також виконає правила дорожнього руху.

В світлі даної ситуації, а також враховуючи, що суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко