Провадження №3/331/323/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, за протоколом серії ВАБ №027578 від 19.01.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посаді управляючої магазином «Апельмон», що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до опису протоколу серії ВАБ № 027578 від 19.01.2021 року 19.01.2021 року о 13-25 годин у м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 47 в магазині «Апельмон» гр. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю не продовольчими товарами (а саме шкарпетки), тим самим не забезпечила виконання постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. та порушила п.п. 4 п. 3 цієї ж постанови КМУ.

За порушення вказаних норм закону на ОСОБА_1 складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Непомнящий Я.В. надав суду письмові пояснення по справі у яких зазначив про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, також не є посадовою особою до компетенції якої належить питання щодо прийняття рішення щодо режиму роботи суб`єкта господарювання у відповідності до вимог Постанови КМУ №1236, оскільки така функція відноситься до організаційно-ропорядчих обов`язків посадових осіб господарюючих суб`єктів та не стосується осіб, які є найманими працівниками. ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 у статусі найманого працівника на посаді керуючого магазином і нести адміністративну відповідальність за можливі допущені порушення суб`єктом господарювання правил карантину під час здійснення господарської діяльності, не будучи посадовою особою, яка відповідальна з дотримання таких правил не може, оскільки вказане прямо суперечить як ст.ст. 7, 9, 14 КУпАП, так і ч. 2 ст. 61 Конституції України, якою закріплено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Також зазначив, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що на дату складання протоколу ОСОБА_1 перебувала у статусі посадової особи магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на яку покладено дотримання вимог Постанови КМУ №1236, оскільки діючим законодавство взагалі не містить такої організаційно-правової форми суб`єкту господарювання як «магазин».

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, разом з тим у судове засідання з`явився її захисник - адвокат Непомнящий Я.В., який підтримав раніше подані письмові заперечення та просив провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, заслухавши пояснення її захисника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимогст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1ст.44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма є бланкетною нормою, тобто для визначення складу правопорушення відсилає до норм чинного законодавства та рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, відповідно дост.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ч.1ст.44-3 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хворобиCOVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2(далі COVID-19),з 19грудня 2020 р. до 28лютого 2021р.на території України установлено карантин, продовживши дію карантину,встановленого постановами Кабінету МіністрівУкраїни від 11 березня 2020р.№ 211Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2(Офіційний вісник України,2020р.,№ 23,ст.896,№ 30,ст.1061),від 20травня 2020р.№ 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2(Офіційний вісник України, 2020р., № 43,ст.1394,№ 52,ст.1626) та від 22 липня 2020р. № 641Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території з значним поширенням гострої респіраторної хворобиCOVID-19,спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2(Офіційний вісник України,2020р., № 63,ст.2029).

Відповідно до п.п.4 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, лікарських засобів, виробів медичного призначення, засобів гігієни, побутової хімії, засобів зв`язку, друкованих засобів масової інформації, ветеринарних препаратів, кормів, насіння, засобів захисту рослин на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі такими товарами. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень.

Порушення саме зазначеного пункту ставиться в провину ОСОБА_1 .

Згідно ч.1, ч.2ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна,крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні,комунальні та інші підприємства,створені відповідно до цього Кодексу,а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із статтею 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пояснень захисника особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, у магазині «Апельмон», яке визначене у протоколі як місце вчинення правопорушення здійснюють діяльність два суб`єкти господарювання : фізична особа-підприємець ОСОБА_2 та фізична особа-підприємець ОСОБА_3 . Саме ФОП ОСОБА_3 здійснює торгівлю шкарпетками (про що суду біли надані відповідні докази.

Відповідно до матеріалів, що знаходяться у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 є найманим працівником ФОП ОСОБА_2 , а тому не має жодного відношення до господарської діяльності іншого суб`єкта господарювання.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Виклад адміністративного правопорушення не містить зазначення того, які самі дії були вчинені ОСОБА_1 , що являють собою склад адміністративного правопорушення із зазначенням конкретних обов`язків, покладених на неї. Матеріали справи не містять доказів того, що саме ОСОБА_1 здійснила продаж товару, щодо реалізації якого існувала заборона. Таким чином, склад адміністративного правопорушення, викладений уповноваженою посадовою особою не знайшов свого підтвердження матеріалами справи.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Пунктом 1частини 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю через відсутність події адміністративного правопорушення та відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44-3,247,279,280,283,284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Д.М. Кольц