Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1382/21
Провадження № 3/273/1252/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року суддя Баранівського районного суду Новицький Є. А. , розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №3 Новоград - Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 27.05.2021 о 11.20 год в смт Першотравенськ по вул Базарна, 24, керував транспортним засобом VIPER V150A з державними номерними знаками НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alkotest №6820 підтверджується тестом №378 від 27.05.2021, результат огляду становив 1.31 проміле.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та заперечував факти викладені у протоколі про адміністративні правопорушення. Так, суду пояснив, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 27.05.2021 він приїхав в Першотравенськ з Києва, де раніше він домовився з сином ОСОБА_3 щоб той виїхав на мотоциклі та забрав його додому. Даний мотоцикл він ще чотири роки назад купував собі, але в минулому розі подарував сину, бо він завжди на заробітках і на ньому не їздить. Коли вони їхали разом, то син був за кермом, в якийсь момент через дорогу перебіг кіт, син не впорався з керуванням, бо був ще й дощ та вони зїхали з дороги в канаву. Під час падіння син порізав ногу. Поки він протирав мотоцикл від бруду, то син пішов до знайомого щоб обробити рану. Потім він виштовхнув з канави мотоцикл та сів на сидіння щоб чекати сина, а в цей момент під`їхали працівники поліції. Останні повідомили, що він порушує ПДР, бо не вдягнений в мотошолом, на що він не заперечував. Щодо руху його на мотоциклі працівники поліції зовсім нічого не говорили, та він був впевнений в тому, що він не рухався на даному мотоциклі. Він повідомив, що даний мотоцикл зареєстрований, документи є в наявності, які згодом надав. Працівники поліції в свою чергу з приводу його руху на мотоциклі нічого не повідомляли, сказали що у них є підстави вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому він не заперечував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, бо боявся що працівники поліції заберуть мотоцикл якщо взнають що ним керував неповнолітня особа. Просив суд провадження у справі закрити на підставі п. 1ст.247КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Суду пояснив, що факт керування транспортним засобом не доведено, отже відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання було викликано свідка ОСОБА_4 , який суду пояснив, що 27.05.2021 року йому подзвонив батько та просив забрати з маршрутки. В обідню пору він його забрав та коли рухалися додому (він був за кермом), то через дорогу перебіг ОСОБА_5 , він не впорався з керуванням, бо асфальт був мокрим та вони зїхали з дороги в канаву. Під час падіння він порізав ногу. Поки батько протирав мотоцикл від бруду, то він пішов до друга щоб обробити рану. Коли повернувся, то батько повідомив, що на нього склали протокол. Також повідомив суду, що даний мотоцикл є дарунком батьків, і він на ньому їздить.

Розглянувши адміністративні матеріали, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , свідка, суд встановив наступне.

Відповідно дост. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ч. 1 ст. 256 КУпАПвказано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Складання протоколу це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду як доказ вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251,254 КУпАП Українирозгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та у відповідності до зазначених в ньому обставин.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, кваліфікуючою ознакою для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП є встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП не визнав, оскільки він мотоциклом не керував.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять доказів того, що він 27 травня 2021 року о 11:20 годині керував транспортним засобом VIPER V150A з державними номерними знаками НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Його пояснення та посилання на те, що він не керував транспортним засобом, а лише сидів на мотоциклі та виштовхував його з канави, належними та допустимими доказами не спростовані. Так, ОСОБА_1 неодноразово повідомлялося працівників поліції про те, що він без шолома, але про факт керування транспортним засобом нікто мови не вів.

З оглянутого в судовому засіданні диску з відеозаписом судом встановлено, що на цьому відеозаписі продемонстровано як працівники поліції під`їжджають до ОСОБА_1 , який сидить на вимкнутому мотоциклі, та повідомляють про те, що водій без шолому на останній не заперечує. Далі повідомляють, що потрібно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не вказавши причину, на що останній повідомив якщо потрібно, то пройде. Будь-які докази того, що ОСОБА_1 керував цим мотоциклом, тим більше, що мотоцикл рухався і був зупинений працівниками поліції, на відеозаписі відсутні.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення по ч.1 ст.130 КУпАП, як - то пояснення свідків, які б прямо вказували на ОСОБА_1 , як на особу, що керувала мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння 27.05.2021 року, відеодокази, - матеріали справи не містять. Суд бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_4 , які є послідовними та узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 .

Суд (суддя) законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушень, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула адміністративних протоколів не відповідає обставинам справи, усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, та те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, в якому узагальнено викладено суть правопорушення, іншими матеріалами справи не доведена, зокрема, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу «Драгер» керував автомобілем та був зупиненим працівниками поліції, вважаю, що в діях ОСОБА_1 при наведених обставинах відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а тому провадження в даній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст.130, 245,п. 1 247,251,280,283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАПзакрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом десяти днів з часу її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Є.А. Новицький