Код суду 233 № 233/465/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Стадченко О.В., при секретарі Бабітовій Л.О., за участю прокурора Топалової Г.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Катичи, Новозибківського району, Брянської області, громадянки України, має середньо технічну освіту, одруженого, пенсіонер, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1

- за ст. 172-6 ч.1 КУпАП, якому роз`яснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 було обрано депутатом Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області на підставі рішення Білокузьминівської сільської ради №VІІ/1-1 від 03.11.2015 року, визнано його повноваження та згідно пп. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України « Про запобігання корупції», на нього розповсюджується дія вказаного Закону.

Згідно ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста, чи їх громад, який відповідно до Конституції України і Закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Отже, депутати сільських рад, як суб`єкти декларування, мають в обов`язковому, визначеному законом порядку подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до розділу ХІІІ «Прикінцеві положення», яким встановлено, що декларації, які відповідно до ст.45 Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Отже у 2020 році продовжено до 01 червня термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

Відповідно до п.п. 1 п. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 щорічна декларація подається у період з 00 години 00 хвилин 01 січня до 00 години 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком.

У зв`язку з чим, у ОСОБА_1 виник обов`язок, відповідно до абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» до 23 години 59 хвилин 31 травня 2020 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2019 рік.

ОСОБА_1 мав змогу своєчасно подати щорічну декларацію за 2019 рік протягом часу з 01 січня 2020 року по 31 травня 2020 року включно (5 місяців) та виконати дії щодо перевірки заповнення та подання такої декларації на офіційному сайті НАЗК. Будучі суб`єктом декларування останній вже не вперше виконує дії щодо заповнення та подання електронної декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування на офіційному сайті НАЗК, таким чином порядок заповнення та подання декларації йому добре був відомий.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2019 рік лише 01 червня 2020 року о 09 годині 03 хвилин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушення, виходячи з його пояснень, визнав та пояснив, що він дійсно був депутатом Білокузьминівської сільської ради та про заповнення декларації він обізнаний. Чотири роки поспіль він заповнював декларації без порушень. Він не володіє навичками заповнення декларації, тому секретар сільради допомагала завжди йому її заповнювати. Перший раз у 2020 році коли він прийшов заповнювати декларацію, йому повідомили, що карантин. Потім, на передодні в п`ятницю йому зателефонувала секретар сільраді та сказала, щоб він прийшов заповнювати декларацію. Вони почали заходити на сайт, однак це не вдалося через ключ. Його ключ був прив`язаний до номеру мобільного телефону, а він його змінив, то не змогли увійти на сайт в п`ятницю. Йому прийшлося їхати до банку для отримання нового ключа. В п`ятницю він вже не встиг поїхати в банк, тому в понеділок, як тільки він отримав ключ, то одразу заповнив декларацію.

Прокурор обставини, викладені у протоколі, підтримала, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та просила притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Просила датою виявлення правопорушення вважати дату складання протоколу.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 25 травня 1998 року (із змінами та доповненнями) "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння" у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі.

Так, частиною 1 статті 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, направленого головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим за вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб - сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності згідно Закону України «Про запобігання корупції», а тому був зобов`язаний до 23 години 59 хвилин 31 травня 2020 року подати декларацію за 2019 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави і місцевого самоврядування.

Об`єктивних причин щодо несвоєчасності подання та оприлюднення зазначеної декларації на офіційному веб - сайту Національного агентства з питань запобігання корупції судом не встановлено. Тобто, ОСОБА_1 , порушуючи вимоги ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Тож, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що відсутні підстави для закриття провадження за відсутністю події та складу адміністративного корупційного правопорушення.

Разом з цим, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Статтею 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Отже для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення №19 від 20 січня 2021 року, уповноваженої особою зазначено, що датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата складання цього протоколу, тобто момент встановлення всіх необхідних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Аналогічну позицію також займала прокурор в судовому засіданні, прохаючи суд вважати датою виявлення адміністративного правопорушення дату складання протоколу, тобто 20 січня 2021 року.

Разом з цим, суд не може погодитися з зазначеними твердженнями, оскільки чинне законодавство жодним чином не пов`язує момент фіксації правопорушення у протоколі з моментом, коли особі стало відомо (чи могло бути відомо) про вчинення адміністративного правопорушення.

Сам факт виявлення адміністративного правопорушення не є тотожнім факту складання протоколу. Це різні юридичні факти: виявлення факту адміністративного правопорушення це отримання органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу, відомостей про вчинення такого правопорушення та особу, яка його вчинила. В той час як складання протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальним наслідком факту виявлення, - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень , які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Тобто, момент виявлення адміністративного правопорушення та його фіксування в результаті заходів, проведених уповноваженим органом (посадовою особою), спрямованих на встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення, є двома різними юридичними фактами.

Аналогічні висновки містяться у Постановах Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 10.07.2020р. у справі № 420/647/19 та від 14.08.2018р. у справі №166/46/17.

З досліджених судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 04 серпня 2020 року з прокуратури Донецької області надійшло повідомлення до управління стратегічних розслідувань в Донецькій області ДСР НП України щодо можливого вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією з боку ОСОБА_1 (вхідний №1744 від 04.08.2020 року) .

Оскільки момент виявлення правопорушення точно не визначено національним законодавством, суд керується практикою ЄСПЛ, а саме тим, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону» та в разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи; тому суд доходить висновку, що оскільки момент виявлення правопорушення пов`язується з часом надання інформації на звичайний запит органів, що протидіють корупції, тобто час повідомлення про певні факти, який є моментом реєстрації такої інформації, а отже 04 серпня 2020 року є моментом виявлення правопорушення.

Ключовим фактором, який впливає на перебіг строків накладення стягнення, є момент його виявлення, а збирання доказів на підтвердження адміністративного правопорушення не відтерміновує початку цього строку. Можливість відновлення або поновлення цих строків КУпАП не передбачає.

З огляду на встановлені факти, на переконання суду, є помилковим вважати моментом виявлення вчиненого правопорушення момент складання протоколу. Днем виявлення правопорушення слід вважати 04 серпня 2020 року . Після початку здійснення відповідної перевірки за фактом ймовірного правопорушення, і саме з цього моменту уповноважений орган мав об`єктивну можливість зібрати відповідні докази та скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Втім, протокол №19 був складений лише 20 січня 2021 року, тобто зі спливом більш ніж п`яти місяців з дня повідомлення прокуратури Донецької області. А до суду, відповідно до штампу вхідної кореспонденції Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами взагалі надійшов лише 04 лютого 2021 року, тобто в останній день строку накладення адміністративного стягнення.

Важливою складовою діяльності спеціально уповноважених суб`єктів, які в межах своєї компетенції безпосередньо здійснюють заходи щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень є її своєчасність і повнота.

В той же час, після дослідження судом всіх матеріалів справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши хронологію процедури зі збору матеріалів по даній справі, суд вбачає явне зволікання уповноваженої особи при проведенні перевірки, яка передувала складанню протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Так, як зазначалося раніше, 04 серпня 2020 року управління стратегічних розслідувань в Донецькій області ДСР НП України (далі управління) прокуратурою Донецької області було повідомлено про факт можливого вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пов`язаного з корупцією. Після, 11 серпня 2020 року управлінням надіслано запит до Голови Білокузьминівської сільської ради про надання відповідних копій документів стосовно ОСОБА_2 , які були надані ініціатору звернення 08 вересня 2020 року. Далі, лише 16 жовтня 2020 року, тобто зі спливом більше місяця, управлінням знову надіслано листа до Голови Білокузьминівської сільської ради про забезпечення явки ОСОБА_1 до управління 22 жовтня 2020 року. Далі, 26 листопада 2020 року, тобто зі спливом ще місяця, управлінням було надіслано запит до Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя про надання інформації про послідовність дій користувача ІТС Реєстр, яка була надана ініціатору звернення 08 грудня 2020 року. На цьому процес збору матеріалів по даній справі більше не проводився. Лише 20 січня 2021 року, майже через два місяці після отримання останньої інформації на запит, старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань в Донецькій області ДСР НП України Касьяновим О.І. було складено протокол про адміністративне правопорушення №19 стосовно ОСОБА_1 , який зі спливом ще двох тижнів, тобто 04 лютого 2021 року надійшов до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

На переконання суду, вищенаведений аналіз хронології процедури по збору матеріалів стосовно ОСОБА_1 явно носило не виправдано повільний характер з боку уповноваженої особи, що свідчить про неналежне виконання ним своїх обов`язків, що призвело до закінчення строку притягнення особи до адміністративної відповідальності на момент надходження справи до суду.

В свою чергу несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути підставою для штучного продовження строків, визначених ст.38 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» виключно висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Отже, виходячи з наведеного вище, судом не приймається до уваги науково консультативний висновок складений на запит Генеральної прокуратури України.

В інформаційному листі ВССУ від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» було констатовано, що вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. А сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення повинен дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закрити провадження у справі.

Проаналізувавши конкретні обставини справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що у даному випадку вже на день надходження матеріалів справи про адміністративне правопорушення до суду 04 лютого 2021 року сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6 ч.1, 247, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч. 1 ст.287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя: О.В. Стадченко