КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року місто Київ

справа № 757/4378/21-п

апеляційне провадження № 33/824/2667/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва у складі судді Константінової К.Е. від 4 березня 2021 року, прийняту щодо громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 4 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 4 березня 2021 року та надіслати матеріали справи на новий судовий розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Скаржник зазначає, що його не було належним чином повідомлено про дату і час судового засідання. Оскільки справу розглянуто без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції допустив порушення вимог статті 268 КУпАП, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник зазначав, що справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а про ухвалення постанови Печерського районного суду міста Києва від 4 березня 2021 року суд першої інстанції повідомив ОСОБА_1 лише 26 квітня 2021 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП серед завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує причини пропуску строку для подання апеляційної скарги, та з метою забезпечення доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за необхідне його поновити.

Згідно вимог статті 268, частини 1 статті 277-2 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності вказаної особи справу можна розглянути лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі № 9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Проте, вищевказані вимоги закону та право особи на доступ до правосуддя суддею місцевого суду дотримані не були.

Суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , доказів повідомлення останнього про дату, час та місце розгляду справи - 4 березня 2021 року, а також клопотань про відкладення розгляду справи, матеріали справи не містять - чим порушено право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів тощо.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на доступ до правосуддя поновлено в суді апеляційної інстанції.

Згідно частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

15 січня 2021 року о 20 год. 45 хв. поліцейським роти № 3 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Осадчук А.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 013756 за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого убачається, що 15 січня 2021 року о 18 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Іоанна Павла ІІ, 5 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд з вул. Саперне Поле на перехрестя з вул. Іоанна Павла ІІ не надав перевагу в русі транспортному засобу BMW X5M, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по перехрещуваній дорозі, чим порушив вимоги пункту 16.3 Правил дорожнього руху, та допустив з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КупАП.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 013756 за статтею 124 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 , та схеми місця ДТП, 15 січня 2021 року о 18 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Іоанна Павла ІІ, 5 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд з вул. Саперне Поле на перехрестя з вул. Іоанна Павла ІІ не надав перевагу в русі транспортному засобу BMW X5M, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по перехрещуваній дорозі, чим порушив вимоги пункту 16.3 Правил дорожнього руху, та допустив з ним зіткнення.

У своїх поясненнях, наданих письмово безпосередньо після ДТП, ОСОБА_1 , водій транспортного засобу TOYOTACAMRY, зазначав, що виїжджаючи з вул. Саперне Поле на вул. Іоанна Павла ІІ впевнився у відсутності транспортних засобів справа і зліва, однак, виїхавши на середину вулиці під час руху прямо справа з`явився транспортний засіб BMW X5M, після чого йому довелось здійснити маневр вліво та застосувати аварійне гальмування, однак водій транспортного засобу BMW X5M допустив зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 .

У своїх поясненнях, наданих письмово безпосередньо після ДТП, ОСОБА_2 , водій транспортного засобу BMW X5M, д.н.з. НОМЕР_2 , пояснив, що рухався прямо по вул. Іоанна Павла ІІ, яка є головною дорогою відносно вул. Саперне Поле, водій транспортного засобу TOYOTACAMRY, що рухався з вул. Саперне Поле, не дотримавшись вимог дорожнього знаку «Дати дорогу», виїхав на перехрестя вулиць Саперне Поле та Іоанна Павла ІІ та допустив зіткнення з транспортним засобом BMW X5M під керуванням ОСОБА_2 .

У відповідності до пункту 16.3 Правил дорожнього руху у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до змісту статті 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не викликають.

Апеляційний суд також приймає до уваги, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів щодо фактичних обставин справи, міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягають відхиленню, оскільки не є безумною підставою для скасування по суті правильного та обґрунтованого рішення. Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантовані статтею 268 КУпАП, у тому числі на особисту участь при розгляді справи, були забезпечені судом апеляційної інстанції.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову (стаття 294 КУпАП).

Правом направлення матеріалів справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності на новий судовий розгляд у суд першої інстанції суд апеляційної інстанції положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення не наділений.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, місцевим судом досліджені повно та об`єктивно, постанова судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування не встановлені.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 4 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 4 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов