Справа № 136/298/21
ПОСТАНОВА

іменем України

26.02.2021 м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працює на посаді сортувальника в ТОВ "Барлінек-Інвест", проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 19.10.2020 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №725916, встановлено, що з 21 на 22.02.2021 в АДРЕСА_1 було встановлено, що гр. ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своїх дітей, а саме залишила їх вдома, не підготувала до школи.

Такі дії ОСОБА_1 уповноваженою особою на складання протоколу кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала, суду пояснила, що конфлікти виникають у неї з її матір`ю, з якою вони з дітьми проживають в одній квартирі. Невдоволення матері пов`язане з тим, що незважаючи на її, ОСОБА_1 , вік (30 років) мати забороняє їй влаштовувати особисте життя та постійно її контролює, що й мало місце з 21 на 22.02.29021. Вона піклується про дітей, виховує їх, дбає про них, працює та отримує заробітну плату аби забезпечити їх належне утримання. Мати допомагає їй з дітьми, але мають місце непорозуміння.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що проживає разом зі своєю дочкою ОСОБА_1 . В ніч з 21 на 22.02.2021 дочка вдома не ночувала, не відповідала на її телефонні дзвінки, а також дзвінки родичів, незважаючи на те, що вони всі переживали за неї.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про таке.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Із пояснень свідка ОСОБА_2 , яка була допитана судом та із письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що в ніч з 21 на 22.02.2021 ОСОБА_1 не ночувала вдома, залишивши дітей на свою матір ОСОБА_2 , що є ухиленням від виконання батьківських обов`язків.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей та яких саме обов`язків така особа не виконала, до протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП не додано.

Крім цього, в суджовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала, а надані нею пояснення узгоджуються із поясненнями свідка наданими в судовому засіданні та доданими письмовими поясненнями до протоколу.

У той же час відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №725916, встановлено, що з 21 на 22.02.2021 в АДРЕСА_1 було встановлено, що гр. ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своїх дітей, а саме залишила їх вдома, не підготувала до школи.

Переконливість кожного доказу має доводитись перед судом «поза розумним сумнівом».

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не узгоджується із іншими зібраними у справі доказами, отож не може бути належним доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 , а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У зв`язку з вищевикладеним, суд доходить до висновку, що вказана у протоколі подія відбулася не в наслідок ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання дитини.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, достатність та належність, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, не доведена, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 184 ч.1, 247, 251, 279, 283-284 КУпАП , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.В. Шпортун