Справа № 266/3007/21
Провадженя№ 3/266/1082/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2021 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Курбанова Н.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, працююча ФОП « ОСОБА_2 », що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні визнала, щиро каялася, просила суворо не карати, пояснила, що вона працює у магазині «Продукти» та 27.04.2021 року у закладі дійсно не було розмітки, однак вона виправила дане порушення, просила не накладати на неї покарання у вигляді штрафу, т.я. вона є багатодітною матір`ю, має на утриманні дитину інваліда.
Дослідивши матеріали та всі обставини адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
За ч.1 ст. 44-3 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Санкція даної статті передбачає накладення штрафу як на посадових осіб так і на громадян.
Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.
У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.
Згідно з п.п. 12 п. 3 Постанови КМУ "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року, в редакції від 24.04.2021р., яка діяла на момент скоєння адміністративного правопорушення 27.04.2021р., З 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється "жовтий" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється:діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких:не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра;не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням;обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо);не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КпАП України, а її вина в здійсненні даного адміністративного правопорушення доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 686238 від 27.04.2021року, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , рапортом, довідкою за результатами розгляду звернення працівника поліції від 27.04.2021р., випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб відносно ФОП ОСОБА_3 .
Так, з наданого посвідчення № НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом ММР, копій свідоцтв про народження, індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда та записів в протоколі про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю дитини інваліда, має пільги, передбачені законодавством для багатодітних дітей, до адміністративної відповідальності не притягалася, правопорушенням матеріальну шкоду не заподіяно, будь-яких негативних, суспільно-небезпечних наслідків вчинене ОСОБА_1 правопорушення не потягло і шкоди не спричинено, правопорушення було усунуто ОСОБА_1 .
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Згідно з вимогами ст. ст. 23, 33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
За таких обставин, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., із врахуванням особи правопорушника, її майнового стану та обставин даної справи, є непомірним тягарем для ОСОБА_1 , не є співмірним вчиненому правопорушенню, і суперечить принципам співмірності та достатності відповідальності за скоєне, неодноразово викладеним в рішеннях Європейського суду з прав людини.
Враховуючи наведені обставини, вважаю за можливе визнати вказане правопорушення малозначним та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 44-3, 283, 284 КУпАП, суд
Визнати винною ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з його малозначністю на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі - закрити.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Курбанова Н. М.