Апеляційне провадження № 33/824/3122/2021
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №377534 ОСОБА_1 11 листопада 2020 року близько 12 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 (за місцем проживання), застосував дії психологічного характеру (сварився, погрожував) відносно своєї матері ОСОБА_2 , внаслідок чого могло бути завдано шкоду психологічному здоров`ю останньої. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 за малозначністю діяння звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а справу щодо нього - закрито.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана постанова є безпідставною та такою, що винесена із значними порушеннями прав останнього.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в якому звинувачено цю особу, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду. Враховуючи наведене, суд, розглядаючи справи на засадах безсторонності та неупередженості, приходить до висновку щодо відсутності повноважень витребовування додаткових доказів за власною ініціативою. Зважаючи на викладене, розгляд справи має бути здійснений лише за тими матеріалами, які містяться у справі.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Дана частина статті передбачає притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства або інших передбачених статтею дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті. Таким чином повторність є кваліфікуючою ознакою складу інкримінованого особі правопорушення.

В даному випадку жодних належних даних щодо того, що ОСОБА_1 протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи не містять. В матеріалах справи міститься довідка, складена ДОП Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві лейтенантом поліції Фарідом Байрамовим, в якій зазначено про те, що ОСОБА_1 «до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП протягом року притягався».

З точки зору суду вказана довідка не може вважатися належним доказом наявності кваліфікуючої ознаки інкримінованого апелянту правопорушення, оскільки не містить жодних даних щодо того коли, ким, а також за які діяння ОСОБА_1 було притягнуто до цього моменту до адміністративної відповідальності, що позбавляє можливості перевірити дані обставини, відтак перетворює таку довідку в недоведене твердження.

Інших доказів з означеного питання до матеріалів справи представлено не було.

Окремо апеляційний суд звертає увагу і на те, що згідно пояснень ОСОБА_2 , між нею та сином сталася обопільна сварка, в ході якої обидві сторони нецензурно виражалися та штовхали один одного. З огляду на вищевказане, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 173-2 КУпАП є невірною.

Зважаючи на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба