Справа № 192/43/21
Провадження № 3/192/37/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О., розглянувши в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сергіївка Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , та мешкає в АДРЕСА_2 , не працює, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25 січня 2018 року, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 512209 від 01 січня 2021 року, згідно якого водій ОСОБА_1 01 січня 2021 року о 06 годині 40 хвилин по вул. Гагаріна в смт Солоне керував автомобілем ВАЗ, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» або в медичному закладі категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив суду, що зранку 01 січня 2021 року він разом зі своїми друзями поїхав в смт Солоне святкувати Новий рік. Припаркували автомобіль на стоянці неподалік магазину «Атлант» та вживали слабоалкогольній напої, автомобілем ніхто не керував. Приблизно о 08 годині до них під`їхав екіпаж поліції, та його, як особу яка сиділа за кермом, повезли до відділення поліції складати протокол. Пояснив, що він не керував автомобілем, а лише сидів у припарковому авто на місці водія. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння йому ніхто не пропонував. Також пояснив, що в протоколі невірно зазначено номерний знак автомобіля, в якому він перебував. Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу номерний знак автомобіля марки ВАЗ 2101 НОМЕР_3 , проте в протоколі зазначено інший номер. Вважав, що підстави для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що вона працює продавцем в міні-маркеті в смт Солоне, та в ніч з 31 грудня 2020 року на 01 січня 2021 року була на роботі. Зранку до магазину зайшов працівник поліції та попросив її підписати якісь папери, посилаючись на те, що якійсь хлопець вчинив сварку з працівниками поліції. Особисто вона не знає ОСОБА_1 , ніколи його не бачила, а також не бачила, щоб він 01 січня 2021 року керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, оскільки навіть не виходила з приміщення магазину на вулицю.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що знає ОСОБА_1 давно, оскільки вони проживають в одному селі. 01 січня 2021 року свідок зранку викликав таксі та приїхав в смт Солоне до магазину «Атлант». Побачив, що стояли два хлопці та дівчина і щось обговорювали. Він спитав що сталося, а йому відповіли, що ОСОБА_1 забрали в поліцію. Свідок прийшов до відділення поліції, де йому повідомили, що на ОСОБА_1 склали протокол і дали підписати якісь папери. Після цього ОСОБА_4 відпустили. Особисто він (свідок) не бачив, щоб ОСОБА_1 в той день керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння або щоб йому пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що знайомий з ОСОБА_1 давно, оскільки мешкають в одному селі. Приблизно о 02 годині 00 хвилин 01 січня 2021 року вони разом з ОСОБА_1 та ще одним товаришем поїхали на автомобілі ОСОБА_1 в смт Солоне. Після чого припаркували автомобіль на автостоянці біля магазину «Атлант» і святкували Новий рік. Пізніше до них під`їхав поліцейський автомобіль. ОСОБА_4 забрали до поліції. Ніхто йому не пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а сам ОСОБА_4 не керував автомобілем, оскільки останній стояв припаркований.

Захисник адвокат Щербінін Ю. І. вважав, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення свідків, приходжу до наступного висновку.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є: керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Такий порядок визначений ст. 266 КУпАП, наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, яким затверджено «Інструкцію про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

При цьому, відповідно до п. 6. розділу I, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно з п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння з ознаками такого стану, якими за п.3. цієї Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У відповідності до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом. Результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч.1 і 2 ст.266 КУпАП, пункти 2-5 Постанови), а в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (ч.3 ст.266 КУпАП, пункти 6-7 Порядку, п. 1.7 Інструкції).

З пояснень ОСОБА_1 та опитаних судддею свідків встановлено, що вони особисто не були свідками того, щоб 01 січня 2021 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а також щоб співробітники поліції зупинили його авто та пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Обставини, викладені в письмових поясненнях свідків, доданих до протоколу, були повністю спростовані показаннями свідків, які вони надали суду, а суд оцінює докази безпосередньо.

Відеозапис з нагрудної камери поліцейського до протоколу не додано, а на виклик суду працівники поліції, які складали протокол, для надання пояснень щодо обставин його складання, до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Статтею 62 Конституції визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки показання свідків, які додані до протоколу та у зв`язку з їх розбіжностями з тими відомостями, які свідки повідомили безпосередньо суду, викликають сумніви в частині доведеності вини ОСОБА_1 , тому суд вважає, що в даному випадку такі сумніви повинні тлумачитися на користь ОСОБА_1 .

Тому суд вважає, що належних та допустимих доказів стосовно того, що водій ОСОБА_1 керував 01 січня 2021 року о 06 годині 40 хвилин транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння суду не надано.

Крім того, протокол не містить точної адреси ймовірного вчинення правопорушення, оскільки зазначено лише назву населеного пункту та назву вулиці, без зазначення номеру будинку або іншого сталого орієнтиру, а також містить невідповідність в частині правильного зазначення номерного знака автомобіля.

Так, ОСОБА_1 надав суду копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , згідно якого номерний знак автомобіля ВАЗ 2101 НОМЕР_3 , яким згідно нотаріально посвідченої довіреності має право керувати ОСОБА_1 , в той час як в протоколі зазначено інший номер НОМЕР_2 , а відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Також Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 01 січня 2021 року містить виправлення в частині номерного знака автомобіля, які не дозволяють точно ідентифікувати такий номерний знак. Невідповідності в частині зазначення номера автомобіля містяться також і в письмових поясненнях свідків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, щомають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Невідповідність відомостей, які зазначені в протоколі іншим доказам, не є підставою для повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення, відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення», оскільки положення наказу Міністерства внутрішніх справ України « Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06 листопада 2015 року № 1376 не передбачають можливості внесення змін до вже складеного протоколу або виправлень.

Оскільки відомості, які викладені в протоколі стосовно керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також пропозиції йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку суперечать наданим суду матеріалам, що також підтверджено показаннями свідків, тому суддя приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст.130, ст. ст. 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя: Н. О. Щербина