КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/5627/2021
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Калашникова Євгена Володимировича на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 28 вересня 2021 року приблизно о 18 год 12 хв, рухаючись в м. Києві по пр. Л.Курбаса, 7А, керував транспортним засобом «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Калашников Є.В. просить указане судове рішення скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог захисник стверджує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження та не ґрунтуються на доказах.

На думку захисника, суд не в повній мірі з`ясував усі обставини, які мають значення для справи, поза увагою залишив той факт, що вимога працівника патрульної поліції щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення ознак сп`яніння є необґрунтованою, у ОСОБА_1 ознак сп`яніння виявлено не було, але на вимогу пройти огляд на стан стягнення він виявив бажання пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, проте отримав відмову від працівника поліції з мотивів прискорення складання протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про порушення вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі - Інструкція). Отже інформація, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, як зазначає захисник, не відповідає дійсності, а сам протокол складений з порушенням вимог КУпАП, оскільки до нього не додано документів та матеріалів, які містять інформацію про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин захисник вважає, що докази, які б доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, що є підставою для скасування постанови судді місцевого суду і закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та захисник Калашников Є.В., будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи не прибули, клопотання про відкладення розгляду справи не подали, а тому їх неявка, з огляду на положення ч. ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи захисника Калашникова Є.В. на обґрунтування апеляційного прохання, доходжу висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАП та підзаконних нормативних актів особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримав процесуальні норми КУпАП та правильно застосував норми матеріального закону. Дослідивши усі докази у справі, суддя надав їм вірну правову оцінку в постанові, в тому числі поясненням ОСОБА_1 , який заперечував вину у вчиненні правопорушення, тадійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всупереч тверджень захисника, докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, отримані вони з додержанням процесуальної процедури і об`єктивно узгоджуються між собою.

Невиконання ОСОБА_1 за обставин, викладених у постанові судді місцевого суду, вимог п. 2.5 ПДР України доводиться даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №212548 від 28 вересня 2021 року, який складений уповноваженою особою за участі ОСОБА_1 , а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і містить, серед іншого, відомості про виявлені у водія ОСОБА_1 поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці) та дії водія щодо ухилення від огляду;

- направлення на огляд до закладу охорони здоров`я водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану, зокрема алкогольного сп`яніння;

- відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції шляхом увімкнення сигнальних сирен. Під час розмови з працівником патрульної поліції він повідомив, що вживав алкогольні напої, після чого сів за кермо. Від огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога водій відмовився, визнавши, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тому поліцейським було прийнято рішення про складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за невиконання вимог п. 2.5 ПДР України.

При цьому відомості, зафіксовані на наявному в матеріалах справи відеозаписі, спростовують усі доводи апеляційної скарги про недотримання поліцейським вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції.

Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати самостійним доказом вини особи у вчиненні правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки прямо суперечать положенням ст. 251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Крім того, фактичні обставини правопорушення, що викладені в протоколі стосовно ОСОБА_1 доводяться іншими доказами, які були оцінені суддею місцевого суду в сукупності та взаємозв`язку між собою і спростовують позицію сторони захисту.

Посилання захисника на те, що працівниками патрульної поліції було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння з порушенням встановленого порядку є недоречним, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовився від будь-якого виду огляду на стан сп`яніння, що є однією із форм об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі, як про це просить захисник.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За вказаних обставин апеляційна скарга захисника Калашникова Є.В. задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Калашникова Євгена Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко