Справа №449/686/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 м. Перемишляни

07.07.2021 року, суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Гуняк Олександра Ярославівна розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли із Головного управління Держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу ФОП, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого, -

ч.3 ст. 41 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

Згідно адміністративного матеріалу, який надійшов на адресу Перемишлянського районного суду Львівської області, в ходi iнспекційного відвідування, яке проводилося в період з 23.04.2021 по 05.04.2021 року у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_1 , на підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 23.04.2021 №0558-П, встановлено наступне: порушення вимог частини першої статті 21, частини третьої статті 24 КЗпП України ПКМУ № 413. З метою проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_2 23.04.2021 0 10 год 45 хв інспекторами праці здійснено вихід за місцем здійснення господарської діяльності Підприємця м. Перемишляни, вул. Галицька, (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») у ході якого встановлено, що на робочому місці при виконанні трудових функцій знаходилася працівник ОСОБА_3 (зафіксовано засобами відеофіксації), яка в усних поясненнях інспекторам праці зазначила, що стажується за вказаною адресою ( АДРЕСА_2 , магазин «ВЕНЕЦІЯ») близько тижня на посаді продавця консультанта та повідомила, що не підписувала жодних документів щодо свого працевлаштування. В ході інспекційного відвідування Підприємцем надано наказ №1 вiд 26.04.2021 про прийняття на роботу ОСОБА_3 з 27.04.2020 на посаду продавця-консультанта. Під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 надано повідомлення про прийняття на роботу вказаного працівника, яке отримане ГУ ДПС у Львівській області 27.04.2021 0 18:28 хв., тобто після початку інспекційного відвідування та надання працівником пояснень інспекторам праці. Таким чином, в порушення вимог ч.1 ст 21 КЗпП України, ч.3 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ № 413 ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи працівника ОСОБА_3 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення № ЛВ8473/413/АВ/П/ПТ від 05.05.2021 року, вважаю, що такий підлягає поверненню у Головне управління Держпраці у Львівській області для усунення недоліків, оскільки в ході розгляду справи виявлені факти недотримання вимог Закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які перешкоджають розгляду справи та не можуть бути усунені в суді.

На підставі ст.278 Кодексу України про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує в тому числі питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до абзацу третього пункту 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року N 270 у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, було встановлено, що адреса проживання ОСОБА_1 , зазначена головним державним інспектором в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до повернутої судової повістки з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, яка знаходиться в матеріалах справи, є неналежною, у зв`язку з чим неможливо викликати особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно перешкоджає розгляду справи в суді.

Отже, подібна відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судової повістки, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено за місцем проживання.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй Постанові по справі № 1340/5463/18 від 12 серпня 2019 року.

Неналежне повідомлення особи про розгляд справи судом є порушенням пункту 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини, оскільки кожна особа при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У разі відсутності даних про належне повідомлення особи щодо її цивільних прав та обов`язків позбавляє таку особу можливості надати свої аргументи під час публічного слухання справи (п. п. 40, 41 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року N 72269/01 у справі "Стрижак проти України).

Також, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовану в рішенні від 8 листопада 2018 року, у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Окрім цього, суд також звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення № ЛВ8473/413/АВ/П/ПТ від 05.05.2021 року, зазначено, що правопорушення зафіксоване засобами відеофіксації, однак таке головним державним інспектором до матеріалів адміністративної справи не додано і відповідно матеріали справи не містять такого.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14).

Вивчивши адміністративний протокол, додані матеріали, приходжу до висновку, що вказаний недолік, робить неможливим розгляд адміністративної справи по суті та ухвалення рішення у ній, а тому матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню у Головне управління Держпраці у Львівській області для усунення недоліків у оформленні справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ст.ст. 256, 278 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

матеріали справи про вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 41 КпАП України, направити у Головне управління Держпраці у Львівській області для усунення недоліків у оформленні справи про адміністративне правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Гуняк О.Я.