Справа № 138/3087/20
Провадження № 33/801/177/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 березня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 41 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 КпАП України, провадження у справі закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд першої інстанції неправильно оцінив докази, які були досліджені в судовому засіданні, і на його переконання помилково дійшов висновку про наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 41 КпАП України.

ОСОБА_1 , повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Захарчук М.В. проти вимог апеляційної скарги заперечував, просить залишити в силі постанову суду першої інстанції як законну і обґрунтовану.

Перевіривши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Розглядаючи адміністративні матеріали по факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 статті 41 КпАП України, суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі з підстав закінчення строків, передбачених частиною 2 статті 36 КпАП України. Але при цьому суд також встановив, що вина ОСОБА_1 доведена, а відтак визнав останнього винуватим у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Згідно частиною 2 статті 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зазначена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчинення у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Відтак суд не перевіряє і не оцінює інших доводів апеляційної скарги, в тому числі і щодо відсутності в діянні події і складу адміністративного правопорушення.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року, справа №308/8763/15-а.

Логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КпАП України дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 26.10.2020 №ВН 13622/204/АВ/П/П/ПТ слідує, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу освіти Могилів-Подільської райдержадміністрації, в порушення вимог ст. 94 КЗпП України не нараховує та не виплачує заробітну плату директору Серебринецької СЗШ І-ІІІ ступенів Могилів-Подільського району.

Як правильно встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, часом виявлення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та актом інспекційного відвідування є 26 жовтня 2020 року.

Отже враховуючи, що на момент розгляду справи судом першої інстанції 28 січня 2021 року спливли строки накладення адміністративного стягнення, що передбачені статтею 38 КпАП України, провадження у справі підлягало закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КпАП України.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КпАП України рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Натомість після спливу строків, передбачених ст. 38 КпАП України, відповідно до вимог ст. 247 КпАП України суд позбавлений можливості досліджувати та давати будь-яку оцінку доказам у справі, а також встановлювати наявність вини особи у скоєному.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається з підстав закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 січня 2021 року слід змінити шляхом виключення з неї посилання про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 41 КпАП України, а тому подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 247, 294 КпАП, України, Суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 41 КпАП України змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 січня 2021 року посилання на визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 КпАП України.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник