Справа № 466/1461/21 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 33/811/812/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Віняра Ю.С., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 11 травня 2021 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави 20 400 (двадцять тисяч чотириста гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.

Згідно постанови, 19.02.2021 року о 23.48 год. у м. Львові по вул. Шевченка, 338 водій ОСОБА_2 , вжив алкоголь після вчинення ДТП за його участі до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, чим порушив вимоги пункту 2. 10.є правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки саму постанову суду його представником було отримано лише 20.05.2021 року. Постанову Шевченківського районного суду міста Львова від 11.05.2021 року по справі № 466/1461/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 4 статті 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вказує, що він себе самообмовив, коли повідомив поліцейських, що вжив алкоголь після настання дорожньо-транспортної пригоди. Насправді, він не вживав алкоголь після ДТП, а так повідомив поліцейських, оскільки був впевнений, що за вживання алкоголю після ДТП відповідальність відсутня. Жодний із поліцейських не роз`яснював йому наслідків вживання алкоголю після ДТП. Факт того, що він не вживав алкоголю після настання ДТП, можуть підтвердити свідки, клопотання про допит яких буде подано в судовому засіданні та явку яких буде забезпечено в судове засіданні.

Зазначає, що після продування пристрою Драгер на місці події він повідомив ОСОБА_3 (автомобіль якої він зачепив), що вжив алкоголь до настання ДТП. ОСОБА_3 одразу повідомила про цей факт поліцейських, однак вони сказали, що то немає різниці.

Вважає, що поліцейські проявили халатність та не мали наміру з`ясовувати фактичні обставини справи.

Звертає увагу суд, що поліцейським, який проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння, було грубо порушено процедуру проведення такого огляду.

Наголошує, що поліцейський не направляв та не доставляв його до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду, що підтверджується відсутністю у матеріалах справи оформленого поліцейським направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим грубо порушив процедуру проведенні огляду на стан сп`яніння, що встановлена ст. 266 КУпАП.

Апелянт зазначає, що не отримував жодного виклику до суду, а справа була розглянута судом без його присутності, внаслідок чого він був позбавлений можливості висловити свою позицію по цій справі. Вважає, що за таких обставин був позбавлений права на справедливий суд, яке гарантоване як чинним законодавством України, так і міжнародними конвенціями.

Заслухавши виступ особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Віняра Ю.С., які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. При цьому такий висновок суду першої інстанції підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №014774 від 19.02.2021 р., відеозаписом з місця події, поясненнями свідків, та іншими матеріалами, які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.

Так, ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, не заперечив, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, зазначив, що він себе оговорив, так як алкоголь вживав до ДТП, крім цього, зазначив, що не згідний з показником стану алкогольного сп`яніння, вважає, що такий є великим, оскільки він випив лише дві склянки рому.

Надані пояснення ОСОБА_1 апеляційний суд оцінює критично.

Щодо покликання ОСОБА_1 щодо незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у його відсутності, то на переконання апеляційного суду такі доводи не можуть визнаватися безумовною підставою для скасування постанови, оскільки усунуті судом апеляційної інстанції шляхом виклику останнього в судове засідання апеляційного суду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Стягнення, яке накладене на ОСОБА_1 , відповідає санкції ч.4 ст. 130 КУпАП чинної на момент вчинення правопорушення, що є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, а тому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 травня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

При цьому, вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити, оскільки копію оскаржуваної постанови його представником отримано лише 20.05.2021 р., постанова суду прийнята у його відсутності.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 травня 2021 року без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.