Справа № 740/2704/21
Провадження № 3/740/1075/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 липня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу про адміністративне правопорушення за матеріалами Управління Держпраці у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Березне Менського району Чернігівської області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, в.о. лісничого Дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Ніжинрайагролісництво», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП, складений завідувачем сектору з питань додержання законодавства щодо застрахованих осіб, дитячої праці та координаційної роботи з органами місцевих рад та ОТГ, інспектором праці Управління Держпраці у Чернігівській області стосовно ОСОБА_1 , згідно із яким ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке виявлено 22.04.2021 о 17-00 годині, при позаплановому контрольному заході ДП «Ніжинрайагролісництво» за юридично адресою: 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Борзнянський Шлях, буд. 5, про що складено акт від 22.04.2021 № 25-02-1242/0340, а саме: станом на 22.04.2021 існує заборгованість перед найманим працівником ОСОБА_2 із виплати заробітної плати за період з листопада 2019 року (частково) по грудень 2020 року у сумі 47 047,25 гривень, що є порушенням ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ № 108. Підтверджуючих документів щодо виплати заробітної влати ОСОБА_2 за період з листопада 2019 року (частково) по грудень 2020 року, керівництвом ДП «Ніжинрайагролісництво» станом на 22.04.2021 не надано.

У судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст.6 КУпАП України передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співвставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу інтересів при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Надіслана ОСОБА_1 за місцем роботи до ДП «Ніжинрайагролісництво» судова повістка про виклик у судове засідання на 17.06.2021 повернута до суду АТ "Укрпошта" з відміткою "за закінченням терміну зберігання». Повістку про виклик у судове засідання на 07.07.2021 для передання ОСОБА_1 вручено 30.06.2021 адвокату Дубіну В.І., який здійснює представництво інтересів ДП «Ніжинрайагролісництво» у цивільній справі № 740/1683/21 за позовом колишнього бухгалтера підприємства ОСОБА_3 до ДП «Ніжинрайагролісництво» про стягнення заробітної плати та компенсації у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до ст.268 КУпАП участь ОСОБА_1 у справі за ч. 1 ст. 41 КУпАП не є обовязковою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першоїстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить по умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Таким чином, для дотримання балансу публічного інтересу та приватного, суд доходить висновку про можливість розгляду справи з урахуванням конкретних її обставин і вжитих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки в протилежному випадку буде нівельовано завдання КУпАП, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 25-02-1242/0231 від 22.04.2021 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке виявлено 22.04.2021 о 17-00 годині, при позаплановому контрольному заході ДП «Ніжинрайагролісництво» за юридично адресою: 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Борзнянський Шлях, буд. 5, про що складено акт від 22.04.2021 № 25-02-1242/0340, а саме: станом на 22.04.2021 існує заборгованість перед найманим працівником ОСОБА_2 із виплати заробітної плати за період з листопада 2019 року (частково) по грудень 2020 року у сумі 47 047,25 гривень, що є порушенням ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ № 108. Підтверджуючих документів щодо виплати заробітної влати ОСОБА_2 за період з листопада 2019 року (частково) по грудень 2020 року, керівництвом ДП «Ніжинрайагролісництво» станом на 22.04.2021 не надано.

Згідно із копією акта № 25-02-1242/0340 від 22.04.2021, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці у формі перевірки завідувачем сектору з питань додержання законодавства щодо застрахованих осіб, дитячої праці та координаційної роботи з органами місцевих рад та ОТГ Управління Держпраці у Чернігівській області ОСОБА_4 з 21 по 22.04.2021 проведено вказаний захід державного нагляду (контролю) у ДП «Ніжинрайагролісництво» та виявлено порушення ч. 1 ст. 115 КЗпП України, а саме заборгованість перед ОСОБА_2 із виплати заробітної плати за період з листопада 2019 року (частково) по грудень 2020 року у сумі 47 047,25 гривень. Зазначено відомості, що потерпілим є ОСОБА_2 .

Як вбачається із копії наказу генерального директора КП «Чернігівоблагроліс» від 06.10.2020 № 29-к/ДП «Про виконання обов`язків лісничого ДП «Ніжинрайагролісництво» з 06.10.2020 виконання обов`язків лісничого вказаного підприємства покладено на помічника лісничого ОСОБА_1 до призначення керівника у встановленому порядку.

Відповідно до копії довідки по заборгованості по оплаті праці на 01.04.2021 по ДП «Ніжинрайагролісництво» за ОСОБА_2 обліковується залишок 47 047,25 грн.

Інспектором праці Управління Держпраці у Чернігівській області 22.04.2021 за № 25-02-1242/0340-0202 винесено припис в.о. лісничого ДП «Ніжинрайагролісництво» ОСОБА_1 на усунення вказаного порушення.

У письмових поясненнях від 21.04.2021 в.о. лісничого ДП «Ніжинрайагролісництво» ОСОБА_1 на ім`я начальника Управління Держпраці у Чернігівській області ОСОБА_1 зазначив, що він прийнятий на посаду помічника лісничого ДП «Ніжинрайагролісництво» 09.07.2020, з 06.10.2020 на нього покладено виконання обов`язків лісничого ДП «Ніжинрайагролісництво», в зв`язку із звільненням останнього із займаної посади. З жовтня 2019 року по листопад 2020 року підприємство не працювало, починаючи з 01.07.2019 на рахунки та касу підприємства було накладено арешт виконавчою службою, що унеможливлювало проведення виплат будь-яких обов`язкових платежів (в тому числі заробітної плати), тому утворилась значна сума заборгованості по сплаті заробітної плати та обов`язкових платежів. В листопаді 2020 року ДП «Ніжинрайагролісництво» відновило свою діяльність та розпочало частково виплачувати податки та збори до бюджетів та заборгованість із заробітної плати. Заробітна плата працівникам виплачувалася, як через розрахунковий рахунок підприємства, так і шляхом реалізації лісопродукції в рахунок заборгованості по заробітній платі. З метою забезпечення ведення господарської діяльності у подальшому, запобігання повторному накладенню арешту на кошти та майно ДП «Ніжинрайагролісництво» за період із листопада 2020 року по березень 2021 року підприємством сплачено заборгованість по податкам та обов`язковим платежам в сумі 1316,8 тис. грн. (в тому числі ЄСВ 483,9 тис. грн.). Виплаченоо заробітну плату через розрахунковий рахунок в сумі 92 580 грн. (в тому числі ОСОБА_2 в сумі 8 тис. грн. виплатили за вересень листопад (частково) 2019 року), також у рахунок заборгованості із заробітної плати працівникам підприємства було реалізовано лісопродукції на суму 173 184,48 грн. (в тому числі ОСОБА_2 в сумі 5 406 грн. 72 коп виплатили за вересень 2019 року). На 01.04.2021 заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_2 становить 47 047 грн. 25 коп. за період з листопада 2019 року по грудень 2020 року.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що станом на 01.04.2021 перед працівником ОСОБА_2 ДП «Ніжинрайагролісництво» має борг із заробітної плати за період з листопада 2019 року (частково) по грудень 2020 року, що є порушенням ч. 1 ст. 115 КЗпП України, відповідно до якої заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Проте, установлення самого цього факту не може свідчити про вчинення адміністративного правопорушення, так як мають бути установлені усі ознаки його складу. Зокрема, необхідно з`ясувати чи є вина особи у вчиненні правопорушення.

Тобто, сам факт наявності заборгованості із заробітної плати та факт несвоєчасності певних виплат, який виявлений інспектором та зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення, не утворює автоматично для певної особи складу адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Згідно ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст.41 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю; 2) порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці. Обидва склади - формальні.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Враховуючи, що вина є обов`язковим елементом складу будь-якого адміністративного правопорушення, її відсутність виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії або бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Умисел, як правило, поділяється на прямий і непрямий. У свою чергу, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння ( дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння ( дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б давали підстави вважати, що виявлене порушення законодавства про працю допущене через його винні умисні чи необережні дії.

ОСОБА_1 у письмових поясненнях стверджує про наявність об`єктивних причин невиплати заробітної плати і вжиття ним з моменту покладення на нього обов`язків керівника підприємства заходів з метою відновлення виплати заробітної плати. При цьому, наявність таких обставин і можливості виплатити нараховану працівникові заробітну плату, виключає вину посадової особияк елементу складу адмінстратвиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

За змістом ст.251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, при наданні таких письмових пояснень органу, що склав протокол про адміністративне правопорушеня, суду не надано доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, сам факт порушення строків виплати заробітної плати, який зафіксований у протоколі, не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, так як має бути доведена і установлена вина особи, як ознака суб`єктивної сторони правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року вказує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності поза розумним сумнівом. Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження), тобто, указуючи у протоколі про певного роду факти, уповноважена особа має довести, що вони дійсно мали місце з вини особи, якій ставляться у провину, однак, у цій ситуації цього принципу дотримано не було.

Крім того, матеріалами провадження підтверджено, що обов`язки лісничого ДП «Ніжинрайагролісництво» на ОСОБА_1 покладено з 06.10.2020, а в провину йому згідно із протоколом про адміністративне правопорушення поставлено невиплату заробітної плати ОСОБА_2 у сумі 47 047,25 грн за період з листопада 2019 року (частково) по грудень 2020 року. Оскільки ОСОБА_1 не був відповідальний за виплату заробітної плати до 06.10.2020 межі його відповідальності не можуть поширюватися на період до цього часу. Суд не може вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення, самостійно визначити межі відповідальності ОСОБА_1 .

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, в судовому засіданні не доведена достатніми доказами поза розумним сумнівом.

Отже, виходячи з викладеного, зважаючи на недоведеність того, що невиплата заробітної плати за листопад 2019 року (частково) по грудень 2020 року в сумі 47 047 грн. 25 коп. працівнику ДП «Ніжинрайагролісництво» ОСОБА_2 відбувалася у зв`язку з винними умисними чи необережними діями як посадової особи в.о. лісничого ДП «Ніжинрайагролісництво» ОСОБА_1 , в умовах наявності можливості виконати передбачений законодавством обов`язок виплатити заробітну плату у встановлені строки, з огляду на відсутність в матеріалах справи інших доказів, які б вказували на винуватість останнього у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Пунктом першим частини першої статті 247 КУпАП визначено, що за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.7, 9, 41, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя І.М. Карпусь