09.03.2021 Провадження по справі № 3/940/26/21 Справа № 940/1509/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 березня 2021 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тетіївського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №436592 вбачається, що 11.12.2020 року о 22 годині 18 хвилин в с. Денихівка по вул. Дем`яна Бідного, Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Москвич М-2140, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення неодноразово повідомлявся за адресою, вказаною у протоколі, однак судові повістки ОСОБА_1 не були вручені у зв`язку з відсутністю адресата. Крім того, ОСОБА_1 викликався до суду через оголошення на сайті Тетіївського районного суду Київської області

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 130 КУпАП (суд використовує еталонну редакцію КУпАП, розміщену в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів, який згідно з постановою КМУ від 23.04.2001 року №376, веде Мін`юст, а також відповідає за автентичність та контрольний стан еталонних текстів) встановлено відповідальність, зокрема у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно із ч. 5 ст. 266 КУпАП імперативно визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №436592 вказано, що 11.12.2020 року о 22 годині 18 хвилин в с. Денихівка по вул. Дем`яна Бідного, Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Москвич М-2140, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер». Свідки чи потерпілі відсутні.

Згідно рапортів від 11.12.2020 року поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що залучити двох свідків для проходження огляду на стан сп`яніння не представилось можливим у зв`язку із темною порою доби, а також складними погодними умовами.

Відсутність двох свідків під час огляду на стан алкогольного сп`яніння водія автомобіля Москвич М-2140 ОСОБА_1 прямо суперечить вимогам ч. 2 ст. 266 КУпАП, а відтак є підставою для визнання такого огляду недійсним.

Крім того, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано роздруківку з приладу «Драгер», в якій зазначено, що 11.12.2020 року о 22 годині 37 хвилин було проведено тест (на вміст алкоголю у крові). У графі дата народження особи, (що тестують) вказано 10.06.2020 року, тоді як водій автомобіля Москвич М-2140 ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №436592 саме 1995 року народження. Вказані суперечності також створюють ґрунтовні сумніви у допустимості як доказу вказаної роздруківки із приладу «Драгер», оскільки не дають можливості чітко ідентифікувати особу, яка проходила тестування.

Більш того, у відповідності до вимог п. 6-10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом № 1452/735 від 09.11.2015 року, яку зобов`язані виконувати працівники поліції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Таким чином, крім роздруківки з приладу «Драгер» до протоколу мав би бути долучений відповідний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Вказаних вимог працівниками поліції дотримано не було, оскільки до матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не було додано акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Зрештою, і відеозапис, наданий працівниками поліції підтверджує, що свідків для огляду водія автомобіля Москвич М-2140 ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не було залучено. Більш того, з початку здійснення відеозапису, а також проведення тестування за допомогою приладу «Драгер» і до часу складання протоколу минуло близько 5 хвилини, тобто працівники поліції, враховуючи серйозність правопорушення, значимість дотримання процедури огляду на стан сп`яніння як доказу, фактично не проявили мінімальної розумної наполегливості щодо залучення двох свідків для огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Крім того, чіткість та якість відеозапису не узгоджується з твердженнями працівників поліції і про складність погодних умов та пов`язану з цим неможливість залучення свідків. Так само не є перешкодою для залучення свідків у вечірній час доби (22 год. 37 хв.), оскільки місцем зупинки водія був населений пункт село Денихівка.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно із роз`ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, вищезазначені порушення, допущені під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія автомобіля Москвич М-2140 ОСОБА_1 позбавляють суд можливості встановлення його вини у порушенні п. 2.9а ПДР України.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Так, практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України, фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, вважаю, що в ході судового розгляду не здобуто прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини водія автомобіля Москвич М-2140 ОСОБА_1 , а тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області.

Суддя: С.В.Мандзюк