КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/27594/20

Суддя в суді першої інстанції: Макуха А.А.

Провадження № 33/824/1335/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Піддано ОСОБА_1 стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп. (а.с. 7).

Не погодившись з вказаною постановою, 05 лютого 2021 року ОСОБА_1 направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови поважними та поновити строк, скасувати постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року та прийняти нову постанову (а.с. 11-15).

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначав, що при прийнятті суддею оскаржуваної постанови не було дотримано вимог ст.ст. 268, 277-2, 278 КУпАП, оскільки повістка про розгляд справи йому не надсилалась і жодним іншим чином суд першої інстанції його не повідомив про місце і час розгляду справи, хоча у своїх письмових поясненнях під час складання протоколу ОСОБА_1 надавав свій номер телефону, як засіб зв`язку, зазначав місце свого проживання. Відтак, розгляд даної справи було проведено без участі ОСОБА_1 , незважаючи на відсутність в матеріалах справи даних про належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо дати і часу розгляду даної справи.

При цьому, звертав увагу на те, що 24 грудня 2020 року він відчув ознаки застуди, а 30 грудня 2020 року йому було повідомлено, що за результатами аналізу у нього виявлено РНК коронавірусу SARS-Cov-2. Так, починаючи з 24 грудня 2020 року він знаходився на самоізоляції з підтвердженим діагнозом COVID-19. Враховуючи наведене, оскільки суд першої інстанції не повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи та розглянув справу за його відсутності та у період його захворювання, а також враховуючи те, що оскаржувану постанову отримав лише 27 січня 2021 року, та з урахуванням підготовки апеляційної скарги, вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущено з поважних причин та підлягають поновленню.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що не керував транспортним засобом «УАЗ 452», р.н. НОМЕР_1 , він стояв припаркований на тротуарі поруч зі своїм будинком, підійшов до автомобіля та відчинив його двері і почав розвантажувати, а водій транспортного засобу NISSAN, р.н. НОМЕР_2 , що проїжджав поруч проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та не дотримуючись безпечної дистанції і інтервалу, скоїв наїзд на його припаркований на тротуарі транспортний засіб «УАЗ 452», р.н. НОМЕР_1 .

01 березня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кащук М.С. подав до апеляційного суду клопотання з проханням відкласти розгляд справи, пославшись на зайнятість в інших справах, крім того, зазначив, що має намір подати доповнення до апеляційної скарги та нові докази (а.с. 38-39).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисник є окремими суб`єктами апеляційного оскарження в розумінні ч. 2 ст. 294 КУпАП, що не позбавляло їх можливості додати до апеляційної скарги усі наявні докази, які апелянт вважав за необхідне надати до суду, а в подальшому подати доповнення або зміни до апеляційної інстанції, що не заборонено положеннями КУпАП. Повідомлення про наявність наміру подати доповнення до апеляційної скарги із новими доказами не може бути визнано достатньою підставою для відкладення розгляду справи, а доказів поважності причин неявки в судове засідання та (або) неможливість їх додати до апеляційної скарги або разом із заявою до апеляційного суду, представник апелянта не зазначив і до суду не надав.

При цьому, про розгляд справи апеляційним судом ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кащук М.С. були сповіщені завчасно та належним чином про що у справі є докази (а.с. 33-37).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

З огляду на положення ст. 294 КУпАП суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги та вважав постанову судді законною та обґрунтованою, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Проте в матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи, а в судовому зсіданні при прийнятті постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року ОСОБА_1 не був присутній, отримавши копію постанови 27 січня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 10).

Апеляційна скарга направлена поштою 05 лютого 2021 року разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови (а.с. 11-15).

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови судді з поважних причин, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції при винесенні постанови посилався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 189244 від 09 грудня 2020 року, що міститься в матеріалах справи (а.с. 1), схему місця ДТП (а.с. 2), письмові пояснення учасників ДТП (а.с. 3-4).

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення 09 грудня 2020 року о 18 год. 50 хв. по вул. Нечуя-Левицького, 26 у м. Києві водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «УАЗ 452», р.н. НОМЕР_1 припаркував транспортний засіб на тротуарі, відчинив дверної свого транспортного засобу та почав розгрузку, під час розгрузки водій допустив самовільне відкриття дверей, чим створив загрозу безпеці і перешкоду транспортному засобу NISSAN, р.н. НОМЕР_2 внаслідок чого відбулося зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.13 Правил дорожнього руху України, за що ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність (а.с. 1).

У поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що відкрив двері свого автомобіля і розвантажував продукти. Автомобіль стояв на тротуарі, а двері були відкриті та виступали на проїзну частину на 40 см. Коли ніс продукти в гараж, почув удар по дверях (а.с. 4).

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 у поясненнях зазначив, що 09 грудня 2020 року о 18 год. 47 хв. рухався на автомобілі NISSAN, р.н. НОМЕР_2 по вул. Нечуя-Левицького в напряму вул. Кіровоградської, де біля будинку 26 стояв автомобіль «УАЗ 452», р.н. НОМЕР_1 , частина автомобіля виступала на проїзну частину, з задньої частини автомобіля чоловік завантажував щось до кузова. Вказував, що рухався зі швидкістю близько 30 км/год, у зустрічному напрямку рухався автомобіль. У момент проїзду по дорозі повз «УАЗ 452», р.н. НОМЕР_1 , його задні двері відкрилися, чим було завдано удару в районі правого переднього крила та дверей. Зазначив, що рухався з допустимою швидкістю, а причиною ДТП стало відкриття дверей «УАЗ 452», р.н. НОМЕР_1 , який був припаркований з порушенням правил (а.с. 3)

Відповідно до змісту ст. 124 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 15.13 Правил дорожнього руху України встановлено, що забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції взято до уваги усі обставини зіткнення транспортних засобів в даній дорожній ситуації та механічні пошкодження транспортних засобів, що виявлені й описані на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, що в сукупності із поясненнями учасників події свідчать про те, що ОСОБА_1 допустив відкриття задніх лівих дверей автомобіля «УАЗ 452», р.н. НОМЕР_1 саме у момент проїзду поряд автомобіля NISSAN, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які дають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд погодився з висновком суду, що ОСОБА_1 порушив п. 15.13 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували цей висновок, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті постанови суддею, а також відповідних додаткових доказів в скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано, а тому висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення Правил дорожнього руху України іншим учасником дорожнього руху ОСОБА_2 , зокрема порушення ним п. 2.3, 12.1, 13.1, то вирішення цього питання взагалі не може бути предметом даного апеляційного розгляду, оскільки дані про такі порушення в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в межах якого і проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, відсутні.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року щодо визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 та накладення стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) грн., та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець