Номер провадження: 33/813/888/21
Номер справи місцевого суду: 491/377/21
Головуючий у першій інстанції Желясков О.О.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 491/377/21

Номер провадження: 33/813/888/21

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 20 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 10 200 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі - 454 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 05 травня 2021 року о 14 годині 54 хвилин громадянин ОСОБА_1 здійснював рух по вулиці Горького міста Ананьїв Одеської області, керуючи мотоблоком марки «FORTE», перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу - приладу «Drager», чим порушив вимоги п.2.9-а Правил дорожнього руху.

За вказаним фактом поліцейським з РПП Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 05 травня 2021 року серії ДПР18 №502724 за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи.

Посилається на те, що його не було сповіщено належним чином про дату, час та місце судового розгляду, що позбавило апелянта можливості на захист та реалізацію своїх прав.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №502724 від 05 травня 2021 року, в якому ОСОБА_1 зазначив про вживання горілки, результатами огляду на стан сп`яніння - проба позитивна з показником 1,58‰, також в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, скріпленого підписами свідків огляду - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зазначив, що згоден з результатами.

Відповідно до дослідженого апеляційним судом відеозапису, який перебуває в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме алкотесту «Драгер», результат якого 1,58‰ алкоголю у крові, сам ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв та перебування у нетверезому стані.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує постанову суду першої інстанції саме з підстав неналежного сповіщення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду, що позбавило його можливості на захист та реалізацію своїх прав.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 у судове засідання на розгляд справи не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить підпис в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №502724 від 05 травня 2021 року р. у відповідній графі. Жодних клопотань, доказів чи заперечень до суду не надавав, у зв`язку з чим, на підставі ст. 268 КУпАП України, справу розглянуто без його участі.

Апеляційний суд погоджується з твердженням апелянта про те, що саме судом першої інстанції його не було належним чином сповіщено про дату, час та місце судового розгляду. Саме за вказаних обставин апелянту було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Разом з тим, з наявних матеріалів справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні наведеного адміністративного правопорушення, а отже підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевказані висновки суду першої інстанції. ОСОБА_1 не був позбавлений можливості захищати свої права та інтереси в суді апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на відсутність зазначення дати судового засідання на момент підписання ним наведеного протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами тому і не приймається до уваги апеляційним судом.

Апеляційний суд погоджується з доводом апеляційної скарги, що апелянта не було належним чином сповіщено про дату, час та місце судового розгляду суду першої інстанції. Проте, зазначене не є безумовною підставою для закриття провадження по справі, оскільки не впливає на обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення.

Дотримання правил, які конкретизованого процесуальним законом щодо апеляційного оскарження рішення місцевого загального суду, не повинно мати зайвий формалізм, а саме спровокувати ситуації умисного ухилення від адміністративної відповідальності за скоєння беззаперечного адміністративного правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 20 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін