Справа № 522/1832/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління Служби безпеки України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 3, від 22.01.2021 року, 23.03.2016 року ОСОБА_1 підготувала «Спільне рішення командира військової частини НОМЕР_1 та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо комплектування мобілізаційними ресурсами» (вх. №07т МП від 13.07.2016 р. ( вих. №154/54/26/2/М-158т від 08.06.2016 )), та «Заявку військовому комісару Іллічівського МВК на призначення сержантского (старшинського) і рядового складу запасу (вх. 04т МП від 14.04.2016 (вих.№ 154/54/26/2/М82т від 23.03.2016 )) але не вірно визначила гриф секретності вказаних документів та безпідставно надала гриф секретності «Таємно» .
В судовому засіданні прокурор Колесніченко А.О. просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на неї стягнення передбачене ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

ОСОБА_1 заперечувала проти відомостей викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Адвокат Хоменко Я.І. у судове засідання не з`явилась, однак надала письмові заперечення, у яких просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи досліджені в справі докази, вислухавши пояснення учасників, приходжу до висновку, що вони переконливо свідчать про те, що працівник УСБУ в Одеській області помилково дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, тобто відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Так, судом встановлено, що 22.01.2021 року провідним спеціалістом відділу охорони державної таємниці УСБУ в Одеській області Алдошиною К.Д. було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч.1 ст. 2122 КУпАП.
Протокол складено на ОСОБА_1 за п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, при цьому ч.1 встановлює відповідальність за:
Порушення законодавства про державну таємницю, а саме:
1) недодержання встановленого законодавством порядку передачі державної таємниці іншій державі чи міжнародній організації;
2) засекречування інформації:
про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту;
про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, які сталися або можуть статися та загрожують безпеці громадян;
про стан здоров`я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти та культури населення;
про факти порушень прав і свобод людини і громадянина;
про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб;
іншої інформації, яка відповідно до законів та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не може бути засекречена;
3) безпідставне засекречування інформації;
4) надання грифа секретності матеріальним носіям конфіденційної або іншої таємної інформації, яка не становить державної таємниці, або ненадання грифа секретності матеріальним носіям інформації, що становить державну таємницю, а також безпідставне скасування чи зниження грифа секретності матеріальних носіїв секретної інформації;
5) порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці;
6) невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці;
7) провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, без отримання в установленому порядку спеціального дозволу на провадження такої діяльності, а також розміщення державних замовлень на виконання робіт, доведення мобілізаційних завдань, пов`язаних з державною таємницею, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях, яким не надано спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею;
8) недодержання вимог законодавства щодо забезпечення охорони державної таємниці під час здійснення міжнародного співробітництва, прийому іноземних делегацій, груп, окремих іноземців та осіб без громадянства та проведення роботи з ними;
9) невиконання норм і вимог криптографічного та технічного захисту секретної інформації, внаслідок чого виникає реальна загроза порушення її конфіденційності, цілісності і доступності,- тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З Протоколу №3 про адміністративне правопорушення вбачається, що громадянка ОСОБА_1 порушила взяте на себе зобов`язання у зв`язку з допуском до державної таємниці та вимоги п.116 Порядку - 939, не вжила відповідних заходів забезпечення охорони державної таємниці.
Об`єктом правопорушення в п. 6 ч.1 ст. 212-2 є державна таємниця а об`єктивною стороною незабезпечення охорони державної таємниці. Таким чином, для наявності об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення необхідною умовою є невчинення відповідальною особою заходів для збереження державної таємниці, тобто ненадання інформації статусу «державна таємниця».
Згідно протоколу №3 ОСОБА_1 підготувала «Спільне рішення командира військової частини НОМЕР_1 та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо комплектування мобілізаційними ресурсами» (вх. №07т МП від 13.07.2016 р. ( вих. №154/54/26/2/М-158т від 08.06.2016 )), та «Заявку військовому комісару Іллічівського МВК на призначення сержантского (старшинського) і рядового складу запасу (вх. 04т МП від 14.04.2016 (вих.№ 154/54/26/2/М82т від 23.03.2016 )) але не вірно визначила гриф секретності вказаних документів та безпідставно надала гриф секретності «Таємно» .
За змістом Експертного висновку державного експерта з питань таємниць про від 02.09.2020 року станом на 18.07.2016 року відомості які містяться в зазначених документах не підпадали під дію статті 8 Закону України «Про державну таємницю та ст. 1.4.2. Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, її витік не може завдати шкоди національній безпеці України та не становить державної таємниці. Разом з тим викладені відомості підпали під дію пунктів 3.2, 3.9, 3.17, 3.6 Переліку службової інформації Збройних Сил України.
За результатами експертного висновку гриф секретності «Таємно» матеріальним носіям інформації, що були предметом дослідження, скасовується та надається їм гриф обмеження доступу «Для службового користування»
Таким чином, ОСОБА_1 не допустила правопорушення щодо невжиття заходів забезпечення охорони державниої таємниці, а навпаки вжила заходів з забезпечення таємниці інформації, яка не є таємною, а є службовою.
Тобто, ОСОБА_2 надала гриф секретності інформації, яка не становить державної таємниці, і це не може бути кваліфіковано як правопорушення передбачене п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, оскільки вона встановлює відповідальність за незбереження державної таємниці, а не безпідставне засекречення інформації .
Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення (об`єкт та об`єктивна сторона) , передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.
Так, у відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, між іншим, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
За вище викладених обставин, приходжу до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2КУпАП.

При цьому суд виходить також і з того, що відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 доадміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, на підставі ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ч. 1 ст. 212-2, 221, 247, 283-284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: