ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/96/21 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст. 24 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП - закрито, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови суд визнав доведеним, що ОСОБА_1 01.12.2020 року о 18 год. 10 хв. на автодорозі М19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече 330 км. керуючи транспортним засобом Мерседес Бенц д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не врахував дорожньої обстановки при розвороті ліворуч що призвело до зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, зіткнення відбулося із Ренаут Дастер д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.2.3б Правил дорожнього руху та чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Також, не визнав доведеним, що ОСОБА_2 01.12.2020 року о 18 год. 10 хв. на автодорозі М19 Доманове -Ковель-Чернівці-Тереблече 330 км., керуючи транспортним засобом Ренаут Дастер д.н.з. НОМЕР_2 не був уважним не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Мерседес Бенц д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3б, 12.1. 13.1 Правил дорожнього руху та за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2021 року, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження закрити. Визнати винним ОСОБА_2 та притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції при розгляді даної справи, врахував тільки пояснення водія ОСОБА_2 , а його пояснення до уваги не взяв. Зазначає, що пояснення водія ОСОБА_2 різняться з даними які зазначені в схемі місця ДТП, а саме: наявність розмітки та гальмівного шляху на дорозі. Вказує на те, що з фотографій місця ДТП, які суд першої інстанції взяв до уваги, не можливо встановити, що він здійснював розворот з крайньої правої смуги руху та порушив ПДР України.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Ороновської О.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, пояснення ОСОБА_2 і його захисника Лучко Р.М., проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови цих вимог закону щодо повноти з`ясування усіх обставин справи суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 017299 від 01 грудня 2020 року ОСОБА_1 не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахували дорожню обставновку, не дотримався безпечного інтервалу при розвороті ліворуч, що призвело до зіткнення транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 2.3.б.,12.1, 13.3 ПДР.

Згідно постанови, суд першої інстанції визнав безпідставним посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на порушення ОСОБА_1 п. 12.1 та 13.3 Правил Дорожнього руху, оскільки не доведено факт порушення режиму швидкості ОСОБА_1 , а п. 13.3 Правил не застосовується до цієї дорожньої ситуації. Такий висновок в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, суд першої інстанції на підставі досліджених доказів прийшов до висновку, що водій ОСОБА_1 не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, при виконанні маневру розвороту відповідно реагувати на її зміну, чим порушив вимоги п.2.3 (б) Правил Дорожнього руху.

Аналізуючи наявні матеріали справи, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, про доведеність порушення п. 2.3 б ПДР та відповідно складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки Схема наслідків ДТП та інші матеріали справи не містять об`єктивних даних на підтвердження висновків суду та наведених у протоколі відносно ОСОБА_1 обставин.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на відомостях, які містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №017299 від 01 грудня 2020 року; схемі наслідків ДТП від 01 грудня 2020 року та фотографії з місця ДТП.

Так, суд першої інстанції зазначив, що маневр повороту автомобіль Мерседес В08743АТ розпочав саме з крайньої правої смуги, що підтверджується Схемою наслідків ДТП та фотографією місця ДТП, на якій зафіксовані сліди автомобіля Мерседес, які починаються з крайньої правої смуги та сліди автомобіля ОСОБА_3 , які розпочинаються з крайньої лівої смуги.

Однак, такий висновок суду першої інстанції не підтверджується даними вказаних доказів, оскільки Схема наслідків ДТП не містить відомостей про сліди руху автомобіля Мерседес з крайньої правої смуги руху, а тому ця Схема не підтверджує того, що ОСОБА_1 розпочав маневр повороту з крайньої правої смуги. Із фотографії місця ДТП (а.с.32), яку врахував суд першої інстанції також неможливо беззаперечно стверджувати, що зафіксовані на ній сліди шин починаються саме з крайньої правої смуги руху, оскільки це фото зроблено під кутом із зустрічної смуги руху.

Крім того, в ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що на Схемі місця ДТП не вказано про наявність слідів шин автомобіля Мерседес тому, що на момент її складання таких слідів не було видно. Надане ним фото з цими слідами було зроблено після того, як автомобіль Мерседес від`їхав з місця ДТП. При цьому він спочатку від`їхав трохи назад, а потім поїхав уперед.

Таким чином, неможливо однозначно стверджувати, що зображені на фото (а.с.32) сліди були залишені автомобілем Мерседес до зіткнення, а не під час маневрування після оформлення Схеми місця ДТП.

Будь-які інші об`єктивні докази того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснював маневр повороту ліворуч з крайньої правої смуги відсутні в матеріалах справи і не наведені в оскарженій постанові суду.

Таким чином, матеріали справи не містять і в ході судового розгляду не було встановлено доказів того, що ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.3.б. Правил дорожнього руху, який вимагає від водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою і відповідно реагувати на її зміну.

Висновок суду першої інстанції і аналогічні доводи ОСОБА_2 та його захисника про те, що зафіксоване Схемою місця ДТП кінцеве розташування автомобіля Мерседес спростовує пояснення водія ОСОБА_1 щодо розвитку подій у цій дорожній ситуації та вказує на неможливість розвороту цього автомобіля з лівої смуги руху, є припущеннями на яких не може ґрунтуватися судове рішення, оскільки з приводу технічної спроможності пояснень ОСОБА_1 не проводились дослідження відповідними спеціалістами.

Відповідно до ч.3 ст.63 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, а саме, що дані протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджуються наявними у справі матеріалами і судовий розгляд проведено без належного з`ясування усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, то оскаржену постанову не можна вважати обґрунтованою.

Таким чином, оскільки в даному випадку склад адміністративного правопорушення, не доведений сукупністю належних і допустимих доказів, які би давали достатні підстави для висновку про винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні, то провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_4 винуватим за ст.124 КУпАП.

Зі змісту оскарженої постанови вбачається, що висновок суду першої інстанції про недоведеність винуватості ОСОБА_4 обґрунтований тим, що згідно пояснень останнього він рухався автомобілем по лівій смузі руху, а автомобіль під керуванням ОСОБА_1 у правій смузі в тому ж напрямку руху, звідки розпочав маневр повороту ліворуч.

При цьому, в матеріалах справи відсутні об`єктивні відомості, які би спростовували такі пояснення ОСОБА_4 та підтверджували, що застосований ним маневр керування в цій дорожній обстановці суперечив вимогам Правил дорожнього руху. Також, при оформленні матеріалів справи і вході судового розгляду не встановлено момент виникнення і виявлення небезпеки для його руху і чи міг він уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування. З приводу технічної спроможності пояснень ОСОБА_4 про причини ДТП та щодо швидкості його руху не проводились дослідження відповідними спеціалістами.

За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про наявність у діях ОСОБА_4 порушень п.2.3.б, 12.1., 13.3. Правил дорожнього руху також ґрунтуються на припущеннях, а тому апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2021 року в частині визнання ОСОБА_1 винуватим за ст. 124 КУпАП скасувати і провадження у цій справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя