ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/1582/21
Провадження № 3/553/590/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м.Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих М.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

13.06.2021 о 23 год. 40 хв. у м.Полтава по вул.Миру, 12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Будучи належно повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, особа, яка притягується до відповідальності, та її захисник в судове засідання не прибули.

На електронну адресу суду 06.07.2021 надійшла заява від особи ОСОБА_1 датована 05.07.2021 з проханням про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням на лікарняному.

Також, 06.07.2021 на електронну адресу суду надійшла заява адвоката Омелай Н.М. датована 05.07.2021 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи у відсутність осіб, які не прибули в судове засідання та були належно повідомленими про розгляд справи, слід вказати на наступне.

Учасники розгляду справи були належного повідомленими та достовірно обізнаними про судове засідання, призначене на 06.07.2021, проте до суду не прибули. При цьому, клопотання датовані 05.06.2021 подані до суду електронною поштою, а не сформовані в системі «Електронний суд», що унеможливлює ідентифікацію учасника справи, і доказів на підтвердження наголошених у клопотанні поважних причин не прибуття до суду надано не було, об`єктивних відомостей, що перешкоджали захиснику особи, яка притягується до відповідальності, прибути в судове засідання 06.07.2021 не повідомлено.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12.03.2019 у справі №910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення своєчасного розгляду справи, суд визнає можливим відповідно до ст.268 КУпАП проведення судового розгляду у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, на підставі документів, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точку зору їх належності та допустимості, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 192971 від 13.06.2021; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно з яким у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук; поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , копією постанови БАА №115971, а також диском з відеозаписом обставин зупинення транспортного засобу під керуванням правопорушника та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому на наявних відеофайлах зафіксовані обставини зупинення транспортного засобу, спілкування з патрульними поліцейськими та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Вимог п.2.5 ПДР України водій не дотримався, останній керував транспортним засобом, що підтверджується наданим записом, йому пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря-нарколога, в умовах наркологічного диспансеру, роз`яснювались наслідки відмови від проходження, натомість ОСОБА_1 поводив себе не коректно, затягував процес оформлення вчиненого правопорушення та проведення огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин, суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , а отже наділений спеціальним правом та має нести додаткову відповідальність, пов`язану із позбавлення права керування транспортними засобами.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих