Справа № 443/1258/20 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 33/811/9/21 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Цюмрака М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 08 грудня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 12.09.2020 о 18 год. 15 хв. у смт. Нові Стрілища на вул. Л.Українки керував «ВАЗ-2105», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 08 грудня 2020 року скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку зі спливом терміну притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова судді є незаконною, оскільки прийнята у його відсутності, не дивлячись на його прохання не розглядати справу у зв`язку з хворобою.

Як зазначає ОСОБА_1 , у нього на праві власності немає трактора, він пенсіонер та на тракторі ніде не працює, а тому факту керування 12 вересня 2020 року трактором у стані алкогольного сп`яніння не було.

Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №053492 від 12.09.2020 року (а.с.3), 12.09.2020 о 18 год. 15 хв. у смт. Нові Стрілища на вул. Л.Українки водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2105», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що розписався у відповідних його графах, зазначивши, що випив пиво.

Викладені в протоколі обставини стверджуються роздруківкою приладу «Драгер» (а.с.4) та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), згідно з даними яких огляд водія ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими ознаками: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, огляд проводився приладом «Драгер 6810», ARBL-0688, у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , прилад показав позитивну пробу 0,7‰. З результатом огляду ОСОБА_1 ознайомився, про що розписався у відповідній графі акта.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6,7) своїми письмовими поясненнями засвідчили факт проходження огляду у їх присутності водієм автомобіля «ВАЗ-2105», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

На долученому до матеріалів справи диску з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.9) зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, таких продув у прилад «Драгер», який показав 0,7‰, що в рази перевищує гранично допустиму межу, та жодних заперечень з приводу отриманого результату не висловлював.

Підставою для зупинки та перевірки водія автомобіля «ВАЗ-2105», н.з. НОМЕР_1 , на стан алкогольного сп`яніння стало порушення ним вимог Правил дорожнього руху, а саме такий здійснюючи поворот праворуч не ввімкнув світлового показника повороту відповідного напрямку, при перевірці документів не мав при собі посвідчення водія і реєстраційного документа на транспортний засіб, що стверджується даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 12 вересня 2020 року серії БАБ№807162 (а.с.10).

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено порушення в діях працівників поліції вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Апеляційний суд знаходить слушними твердження апеляційної скарги в частині помилковості вказівки в оскаржуваній постанові на керування ОСОБА_1 трактором, однак вказана помилка є технічною опискою, що не спростовує висновків судді першої інстанції, не є підставою для зміни чи скасування оскаржуваної постанови, та апеляційний суд вважає за необхідне виключити з її мотивувальної частини покликання на керування трактором.

Щодо тверджень ОСОБА_1 в частині розгляду справи у його відсутності, то порушене право останнього на безпосередню участь у судовому засіданні відновлене шляхом подачі апеляційної скарги, надання пояснень з приводу обставин, викладених в протоколі, та безпосередній його участі в судовому засіданні апеляційного суду.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах строків накладення адміністративного стягнення, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 08 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Виключити з мотивувальної частини постанови керування трактором як помилково зазначене.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк