головуючий у суді І інстанції Лисенко В.В.
провадження № 33/824/1415/2021
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Проніна Євгена Ігоровича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2021 року

у справі про адміністративне правопорушення, які надійшли від БПП в с. Чайки в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 7 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

18 грудня 2020 року, близько 01 години 08 хвилин, на автодорозі М06, Київ-Чоп, 31 км, в напрямку міста Житомир, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Camaro д.н.з. НОМЕР_1 , з відсутнім переднім державним номерним знаком, при цьому здійснив повторне правопорушення протягом року.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн в дохід держави без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення 454 грн.

Свої висновки, суд першої інстанції обґрунтував тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 121 КУпАП підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2020 року серія ДПР18 № 311320, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Разом з цим, суд першої інстанції врахував характер правопорушення, обрав вид адміністративного стягнення - штраф без застосування адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Пронін Є.І. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2021 року та закрити справу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

документ «Форма вивода» не містить всіх належних реквізитів копії, а тому не може братися до уваги судом, адже є неналежним доказом відповідно чинного законодавства України. Відповідно до пункту 2.26 Інструкції з оформлення документів у системі МВС України, затвердженої наказом МВС України № 650 від 27 липня 2012 року, відмітка про засвідчення копії документа має такі складові: словосполучення «Згідно з оригіналом», назву посади, звання, підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали і прізвище, дату засвідчення копії. У документі «Форма вивода» відсутні обов`язкові реквізити копії та порушено порядок його засвідчення, не відомо чий саме підпис стоїть на даній копії.

ОСОБА_1 поставив підпис на протоколі, де не було зазначено ні статтю ні частину КУпАП відповідно до якої особа притягується до адміністративної відповідальності, що підтверджується копією складеного протоколу. Наголошує, що до суду старший лейтенант поліції Т.Федоренко подала дописаний протокол. Також представнику невідомо якою особою було дописано протокол та в який саме час і дату. Вважають, що внаслідок подання до суду дописаного протоколу було порушено положення частини 2 статті 62 Конституції України, оскільки, поданий протокол містив іншу інформацію, а саме, була дописана частина та стаття за якою особа притягається до адміністративної відповідальності. Тобто, після того, як ОСОБА_1 підписав протокол, до нього були додані додаткові данні, що свідчить про направлення до суду недостовірних доказів, що є порушенням суворого додержання законності у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до частини 2 статті 7 КУпАП та тягне за собою неправомірне застосування примусу.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 311320 стосовно ОСОБА_1 від 18 грудня 2020 року не відповідає вимогам закону, а отже, має бути скасований, а адміністративне провадження - закрите на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП. Також, суд першої інстанції не взяв до уваги екземпляр протоколу наданий представником ОСОБА_1 та фотографію протоколу, яка була здійснена на місці події.

суд першої інстанції, здійснив поверхневе дослідження фактів представника заявника та не виконав завдань, які визначені КУпАП, а саме: забезпечення всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні. Наголошує на тому, що у матеріалах справи відсутній належний доказ, що підтверджує наявність повторності правопорушення.

Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом МВС 18 грудня 2018 року № 1026. Відповідно до пункту 5 розділу ІІ, відео зйомка ведеться безперервно до її завершення. Заявник звертає увагу на те, що із відеозаписів з портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції не вбачається безперервного встановлення фактів події, що відбувалися після зупинки ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Chevrolet Camaro» д.н.з. НОМЕР_1 . У постанові суд першої інстанції посилається на відеозапис з портативного відеореєстратора, однак дане відео містить часткові фрагменти подій і спотворює обставини даної події, протирічить положенням, які вказані у вищезазначеній інструкції, а тому доказ є неналежним і не може братися до уваги судом.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Слижук С.В., яка підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до частин 6, 7 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З матеріалів справи вбачається, що 18 грудня 2020 року, близько 01 години 08 хвилин, на автодорозі М06, Київ-Чоп, 31 км, в напрямку міста Житомир, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Camaro д.н.з. НОМЕР_1 , з відсутнім переднім державним номерним знаком, при цьому здійснив повторне правопорушення протягом року.

Водій ОСОБА_1 порушив пункт 2.9В Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 7 статті 121 КУпАП.

Згідно з частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За змістом частини 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Згідно з положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (стаття 251 КУпАП).

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містить стаття 256 КУпАП, якою, поряд з іншим, передбачені викладення суті адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих та інше. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність документів, що підтверджують повторність правопорушення слід зазначити таке.

Відповідно інформації з довідки підписаної інспектором відділення адміністративної практики батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП у Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції Т. Федоренко, згідно з наявних даних баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КУпАП - 18 жовтня 2020 року.

У апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 - адвокат Пронін Є.І. не заперечує вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а лише посилається на процесуальні недоліки наданих органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення документів на підтвердження повторного вчинення правопорушення. Разом з цим, доказів які б спростовували повторність правопорушення представником ОСОБА_1 не надано.

Щодо доводів апеляційної скарги про неповного відеозапису.

Так, дійсно, відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом МВС 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (стаття 251 КУпАП).

Разом з цим, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, обов`язок органів, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення подавати до суду повний запис з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції відсутній.

З відеозапису вбачається, що у ньому зафіксовано відсутність переднього номерного знаку та частину розмови працівника поліції з ОСОБА_1 з роз`ясненням протоколу та частини 7 статті 121 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_1 та його представниками клопотання про витребування повного відеозапису з БПП в с. Чайки УПП у Київській області не заявлялось.

Щодо доводів апеляційної скарги про неповноту заповнення протоколу про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2020 року серії ДПР18 № 311320.

Як вбачається з долученого відеозапису, ОСОБА_1 ознайомився з протоколом про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2020 року серії ДПР18 № 311320 та підписав його. Працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що він притягується до відповідальності за частиною 7 статті 121 КУпАП. Зауваження щодо неповноти заповнення протоколу ОСОБА_1 не заявляв.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 7 статті 121 КУпАП, оскільки останній повторно протягом року керував транспортним засобом з відсутнім переднім державним номерним знаком.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків постанови суду першої інстанції.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 278, 279, 280 КУпАП не допущено, тому підстави для скасування постанови суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Проніна Євгена Ігоровича залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова