Справа № 408/230/21-п
Провадження № 3/408/163/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року смт Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., розлянувши матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 123375 від 11 лютого 2021 року йдеться, що ОСОБА_1 11 лютого 2021 року о 13:00 годині по АДРЕСА_1 порушила передбачені ст. 150 СК України обов`язки щодо виховання своєї малолітньої дитини - ОСОБА_2 , 2013 року народження, що виразилося у незабезпеченні належних умов проживання для дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в учиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що 10 лютого 2021 року вона посварилася зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 та, опасаючись насильства від нього, пішла з дому, забравши з собою дитину. Вказує що свою малолітню дитину достатньо забезпечує належним одягом, харчуванням та медичним забезпеченням, звертає увагу на те, що протокол складено поліцейським стосовно неї лише на підставі письмових пояснень її співмешканця, який їх надав, перебуваючи в неприязних відносинах після сварки. Просила провадження закрити.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання, навчання та створення необхідних умов життя.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Між тим, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні. одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов,тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Суть порушення, викладена у протоколі стосовно ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення. Зокрема, не зазначено, в чому саме полягало ухилення останньої від виконання обов`язків щодо виховання дитини, не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та вимоги якого порушено.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , доданих до протоколу, та пояснень ОСОБА_1 , наданих суду, у неї зі співмешканцем виник конфлікт, після якого остання, забравши дитину, пішла з дому.

Водночас матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо своєї малолітньої дитини - ОСОБА_2 , 2013 року народження, що виразилося у незабезпеченні належних умов проживання для дитини, за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 184 КУпАП (акти обстеження побутових умов проживання дітей, довідки, клопотання та висновки служб у справах дітей, медичних установ та соціальних служб, побутові характеристики, довідки з навчального закладу, тощо).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

У зв`язку із викладеним, суддя не вбачає в діях ОСОБА_1 факту ухилення від виконання нею своїх батьківських обов`язків, та, відповідно, і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши матеріали справи, необхідно дійти висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33, 184, 252, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Біловодський районний суд Луганської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г.В. Булгакова