Справа № 344/3343/21
Провадження № 33/4808/384/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Феденчука І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) захисника Феденчука І.М., на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 14 травня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,-

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 18 лютого 2021 року о 00 год. 40 хв., в м. Івано-Франківську по вул. Любомира Гузара, 34, керував транспортним засобом марки «Peugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло; поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП..

У своїй АС захисник ОСОБА_1 адвокат Феденчука І.М., покликається на те, що постанова судді щодо його підзахисного є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, а постанову судді щодо ОСОБА_1 скасувати, закривши провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що у вказаний в протоколі даті та час транспортним засобом не керував, а знаходився в ньому тільки на водійському сидінні. Зазначив, що перед тим він перебував у своєї дівчини тому, і припаркував своє авто неподалік її будинку. Коли зателефонували до нього знайомі, він вийшов із квартири своєї дівчини і пішов зустрітися із друзями до парковки, де стояв його автомобіль. Але позаяк на вулиці був сильний ОСОБА_2 , вони всі сіли в автомобіль поговорити. Після цього, перебуваючи на вказаному місці, до нього під`їхав екіпаж патрульної поліції, і поліцейські почали його звинувачувати в тому, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Працівникам поліції він пояснював, що транспортним засобом не керував, однак поліцейські на його пояснення не звертали уваги. На пропозицію працівників поліції дійсно він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, в присутності 2 свідків, позаяк був переконаний, що не керував транспортним засобом. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В судовому засіданні свідок інспектор поліції Кріцак І.М. пояснив, що дійсно у вказаному в протоколі даті та час перебуваючи на чергуванні разом із напарником ОСОБА_3 . Рухаючись службовим автомобілем побачили, що назустріч рухався автомобіль марки «Peugeot 307», в якому не освітлювався «габарит». Після чого, вони розвернули свій службовий транспортний засіб та поїхали за вказаним автомобілем. Далі побачили, що автомобіль марки «Peugeot 307» вже був зупинений на узбіччі дороги. Підійшовши до вказаного транспортного засобу та при спілкуванні із водієм ОСОБА_1 , у нього були виявлені явні ознаки наркотичного сп`яніння. У присутності 2 свідків вказаний водій відмовився їхати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, мотивуючи тим, що він не керував вказаним транспортним засобом. Після чого на водія ОСОБА_1 були складені адмінматеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свідок старший лейтенант поліції ОСОБА_4 надав суду аналогічні пояснення. Окрім цього, зазначив, що в їх службовому автомобілі в той час дійсно працював відеореєстратор, однак через темну пору доби, якість вказаного відеозапису є поганою.

В судове засідання апеляційного суду 02.07.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Феденчука І.М., які просять скасувати постанову судді, а провадження закрити; переглянувши відеозаписи з нагрудних камер інспекторів поліції, заслухавши пояснення свідків, перевіривши матеріали справи, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Покликання захисника Феденчука І.М. в АС про невинуватість його підзахисного ОСОБА_1 у вчиненні ним зазначеного адміністративного правопорушення, є необґрунтованим, зважаючи на наступне.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно приписів ст.ст. 280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

При складенні протоколу водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с.1).

Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явним ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження такого огляду, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

Не зважаючи на заперечення захисника Феденчука І.М. у АС вини його підзахисного ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 128987 від 18.02.2020 року, з якого вбачається, що він 18 лютого 2021 року о 00 год. 40 хв., в м. Івано-Франківську по вул. Любомира Гузара, 34, керував транспортним засобом марки «Peugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло; поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили, що вказаний водій дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (а.с. 2); складеним направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3); переглянутими в судовому засіданні в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейських в присутності 2 свідків, відмовився від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, в медичному закладі. Також із вказаного відеозапису видно, що ОСОБА_1 спочатку неодноразово говорив працівникам поліції, що саме він їхав вказаним транспортним засобом і на їх вимогу зупинився, але потім змінив свою думку та заперечував, що був водієм, вказував, що його транспортний засіб був припаркований.

Пояснення під час апеляційного розгляду свідків інспекторів поліції апеляційний суд визнає достовірними доказами і такими, що повністю узгоджуються із наявними в матеріалах справи іншими доказами.

Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Суддя суду першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР, зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, є безпідставними, так як спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, а тому суддя суду першої інстанції прийшов до правильного висновку про його винуватість поза всяким розумним сумнівом.

Наведеними доказами, у їх сукупності, спростовуються доводи апелянта про недоведеність вини у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 14 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 немає.

За таких обставин, АС захисника Феденчука І.М. не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Феденчука І.М. залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк