Провадження № 33/824/1442/2021 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 березня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правовопрушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її захисника адвоката Кучерука Максима Васильовича на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень,-

в с т а н о в и в:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Відповідно до постанови 05 листопада 2020 року о 19 годині 45 хв. на вул.Білогородській 51 у м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 та виїжджаючи з другорядної дороги, не надала переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 в результаті чого автомобілі отримали пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, та вчинила адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

На вказану постанову суду, ОСОБА_1 в особі її захисника адвоката Кучерука М.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушенням судом норм матеріального і процесуального права, неповне та однобічне з`ясування обставин ДТП, які мають суттєве значення.

Скарга мотивована тим, що судом не в повній мірі досліджено пояснення учасників ДТП у сукупності із схемою ДТП, з якої вбачається, що суцільна лінія дорожньої розмітки 1.1. розділяє транспортні потоки протилежних напрямів на яких відсутні суміжні смуги руху,

- 2 -

а є лише одна у кожному напрямку. Це ж підтверджується схемою організації дорожнього руху, наданою Департаментом регіонального розвитку Київської облдержадмністрації. А тому недостовірними є пояснення водія ОСОБА_3 у частині того, що ДТП сталася при перестроюванні автомобіля «Daewoo Lanos»із правої смуги руху в ліву. З характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів вбачається. що автомобіль ОСОБА_2 у момент зіткнення знаходився на зустрічній смузі руху, що у свою чергу вказує на порушення ним правил обгону і перетин суцільної лінії розмітки 1.1., перетин якої заборонено. Суд не врахував, що з пояснень обох водіїв видно, що ОСОБА_1 вже повністю виконала маневр повороту ліворуч і виїхала за межі перехрестя, де і сталося ДТП, що у свою чергу спростовує висновки суду про ненадання нею переваги у русі автомобілю «Volkswagen Passat», який рухався по головній дорозі, та виключає порушення нею п.16.11 ПДР щодо правил проїзду нерегульованих перехресть. Висновки суду про уточнення зіткнення транспортних засобів (на схемі № 8) є невірним, бо встановлено, що місце зіткнення знаходиться поза межами перехрестя на проїзній частині ближче до середини дороги, а точні координати не встановлені. При цьому суд не врахував. що ОСОБА_2 рухався зі швидкістю 60 км/год, бачив небезпеку для рухавтомобіль «Daewoo Lanos», одна не застосував екстреного гальмування для зменшення швидкості руху, перестроївся ліворуч.

В суді апеляційної інстанції захисник Волошеної В.О., яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Кучерук М.В. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати постанову суду як незаконну.

ОСОБА_1 про час розгляду справи повідомлена завчасно засобами телефонного зв`язку, до суду не з`явилася, причин неявки не повідомила, клопотання захисника Кучерука М.В. про відкладення розгляду справи з огляду на неможливість її прибуття до суду у зв`язку з корками на дорогах відхилено як необгрунтоване згідно ч.6 ст.294 КУпАП.

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Лещенко О.В. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судової постанови та відсутність підстав для її скасування, з огляду на доведеність порушення ПДР з боку ОСОБА_1 .

Вислухавши доводи та заперечення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Згідно з п.16.11 Правил дорожнього руху розділу 16 «Проїзд перехресть», затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) при проїзді нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , при проїзді нерегульованого перехрестя,виїжджаючи з другорядної дороги, не надала переваги в русі автомобілю «Volkswagen Passat», який рухався по головній дорозі, що стало причиноюзіткнення і як наслідок призвело до пошкодження обох автомобілів.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1

- 3 -

допустила порушення п.п.16.11 ПДР України, що потягло пошкодження транспортних засобів, а відтак у її діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 177252 від 05 листопада 2019 року, у якому викладені обставини дорожньо-транспортної пригоди; схемою дорожньо-транспортної пригоди із зазначенням напрямку руху автомобілів, місця їх розташування після зіткнення та переліком видимих пошкоджень транспортних засобів, поясненнями учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд належним чином проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не в повній мірі досліджено пояснення учасників ДТП у сукупності із схемою ДТП та схемою організації дорожнього руху, наданою Департаментом регіонального розвитку Київської облдержадміністрації, з яких вбачається, що на вул.Білогородській 51 у м.Боярка суцільна лінія дорожньої розмітки 1.1 розділяє транспортні потоки протилежних напрямів на яких відсутні хоча б дві смуги руху в одному напрямку, а є лише одна, а тому недостовірними є пояснення водія ОСОБА_2 у частині того, що ДТП сталася при перестроюванні автомобіля «DaewooLanos»із правої смуги руху в ліву, апеляційний суд вважає необгрунтованими.

При оформленні працівниками поліції події ДТП водій ОСОБА_2 дав наступні пояснення, що він рухався по вул.Білогородська у м.Боярка зі швидкістю 50-60 км/год. При цьому з лівої сторони з двору не надаючи йому дорогу на перехрестя виїхав автомобіль Ланос і зайняв правий ряд у напрямку його руху, а коли він опинився поряд, то Ланос неочікувано почав перестроюватися в лівий ряд і відбулося зіткнення.

Отже, з пояснень ОСОБА_2 не вбачається, що він вживає терміни прявий ряд та лівий ряд у розумінні позначених дорожньою розміткою окремих смуг руху в попутному напрямку. Аналіз пояснень потерпілого поза всяким розумним сумнівом свідчить про те, що останній вживає терміни правий та лівий ряд у розумінні розташування автомобіля ближче до правого чи до лівого боку однієї смуги руху, що у свою чергу спростовує посилання захисника Кучерука М.В. на те, що такі пояснення неспроможні.

Открім того, такі пояснення ОСОБА_2 узгоджуються із поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , яка пояснила, що при проїзді перехрестя зайняла правий бік проїжджої частини, а потім почала перестроюватися в лівий бік і відчула удар. У поясненнях ОСОБА_1 відсутній термін «смуга руху». Тобто, обоє учасників ДТП вживають термін правий чи лівий бік проїжджої частини.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом пояснень обох водіїв, з яких видно, що ОСОБА_1 вже повністю виконала маневр повороту ліворуч і виїхала за межі перехрестя, де і сталося ДТП, що у свою чергу спростовує висновки суду про ненадання нею переваги у русі автомобілю «Volkswagen Passat», який рухався по головній дорозі, та виключає порушення нею п.16.11 ПДР щодо правил проїзду нерегульованих перехресть апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані.

В даному випадку ОСОБА_1 намагається розмежувати проїзд нею з порушенням ПДР нерегульованого перехрестя та послідуюче зіткнення як окремі, не пов`язані між собою події. Така позиція є помилковою, оскільки, керуючи автомобілем та виїжджаючи з другорядної дороги, ОСОБА_1 не надала переваги в русі автомобілю, який рухався по

- 4 -

головній дорозі, і дане порушення ПДР призвело до подальшого зіткнення, тобто порушення ОСОБА_1 ПДР знаходиться у причинному зв`язку із послідуючим зіткненням і пошкодженням транспортних засобів. При цьому апеляційний суд враховує пояснення ОСОБА_1 про те, що після повороту ліворуч вона почала перестроюватися в лівий бік і відчула удар. Отже, у випадку дотримання ПДР і надання нею переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, ДТП б не відбулося.

Доводи апеляційної скарги про те, що з характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів вбачається, що автомобіль «Volkswagen Passat» під керуванням ОСОБА_2 , у момент зіткнення знаходився на зустрічній смузі руху, що у свою чергу вказує на порушення ним правил обгону і перетин суцільної лінії розмітки 1.1., перетин якої заборонено безпідставні та спростовуються матеріалами справи.

По-перше, з наданих при оформленні ДТП пояснень ОСОБА_2 вбачається, що коли з лівої сторони з двору не надаючи йому дорогу на перехрестя виїхав автомобіль Ланос і зайняв правий ряд у напрямку його руху, а він опинився поряд, то Ланос неочікувано почав перестроюватися в лівий ряд і з метою уникнення зіткнення він почав гальмувати і прийняв ліворуч.

По-друге, такі пояснення ОСОБА_2 узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 про те, що після повороту ліворуч вона почала перестроюватися в лівий бік і відчула удар.

По-третє, такі пояснення ОСОБА_2 відповідають схемі ДТП та розташуванню автомобілів на проїжджій частині, в тому числі автомобіля «Daewoo Lanos», який взагалі розташований на обочині протилежної смуги руху, на яку він виїхав з перехрестя.

По-третє, твердження про порушення ОСОБА_2 правил обгону і перетин суцільної лінії розмітки 1.1., що заборонено ПДР суд не приймає до уваги, оскільки, виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення. За таких обставин, вказані доводи можуть бути перевірені судом у разі складання на вказану особу протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом того, що ОСОБА_2 рухався зі швидкістю 60 км/год, бачив небезпеку для руху - автомобіль «Daewoo Lanos», однак не застосував екстреного гальмування для зменшення швидкості руху, перестроївся ліворуч, не спростовують висновків суду про порушення ОСОБА_1 п.16.11 ПДР, що потягло зіткнення і пошкодження транспортних засобів.

Це ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що уточнення зіткнення транспортних засобів (на схемі № 8) є невірним, бо встановлено, що місце зіткнення знаходиться поза межами перехрестя на проїзній частині ближче до середини дороги, а точні координати не встановлені не спростовують висновків суду про порушення ОСОБА_1 правил проїзду нерегульованих перехресть, зокрема не надання переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, що потягло зіткнення і пошкодження транспортних засобів.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

- 5 -

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

При прийнятті рішення, суд врахував особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки.

Отже, при розгляді справи порушень вимог ст.ст.279, 280 КУпАП судом не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а саме за ст.124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2021 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2021 рокущодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.І.Савченко