ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/2188/20Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 33/817/66/21 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я., з участю: секретаря Фащевської М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок гривень). Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) на користь держави.

Згідно постанови, 10 жовтня 2020 року о 10 год. в с. Плебанівка Теребовлянського району, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Камаз 5320» р.н. НОМЕР_1 з причепом СЗАП, р.н. НОМЕР_2 не врахував безпечної швидкості, дорожньої обстановки, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, несвоєчасно відреагував на її зміну, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом (екскаватором-навантажувачем) марки «JSB 3 CX», н.з. НОМЕР_3 , що спричинило механічні пошкодження вказаних транспортних засобів. Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №242434 від 10.10.2020 року констатовано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху України і його дії кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 28.12.2020р. - скасувати, а провадження про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що виписана в протоколі про адмінправопорушення серія БД № 242434 від 10.10.2020р. суть вчиненого адміністративного правопорушення ніяким чином не узгоджується з п.2.3.б, п.12.1 ПДР України, за яким кваліфікували його дії працівники поліції. Зазначає, що із наявної в справі план-схеми огляду місця ДТП вбачається, що слід тертя шин автомобіля «КАМАЗ» починається зі смуги руху, яким даний автомобіль рухався, що свідчать про те, що ОСОБА_1 , який керував автомобілем КАМАЗ 5390 державний номер НОМЕР_4 з причепом, рухався по своїй смузі дороги. Вказує, що складений щодо нього протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України, а саме: в протоколі відсутні дані про свідків та потерпілого, яким завдано матеріальну шкоду. Звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції без допиту працівників поліції, що складали протокол, схему місця ДТП та інші матеріали, понятих, свідків безпосередньо у судовому засіданні з метою встановлення фактичних обставин події, безпідставно поклав їхні пояснення в основу свого рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зазначає, що згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адмінправопорушення, на зворотній стороні схеми місця ДТП, у тому числі, зазначаються: перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП, страхування транспортних засобів, їх вид. Однак, в порушенння даної Інструкції зворотній бік схеми місця ДТП взагалі відсутній в матеріалах справи. Таким чином, дана план-схема місця ДТП не є допустимим та належним доказом. ОСОБА_1 стверджує, що при складанні протоколу про адмінправопорушення 10.10.2020р. поліцейським не було роз`яснено його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також положення ст. 63 Конституції України, що є неприпустимим. Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції, приймаючи дане рішення, всупереч вимогам ч.1 ст. 268 КУпАП, розглянув дану справу за його відсутності та відсутності захисника.

Заслухавши доводи захисника Рудика О.І., який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, міркування представника потерпілого, який вважає оскаржену постанову законною і обґрунтованою, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, в пункті 25 рішення у справі "Проніна проти України" (№ 63566/00), пункті 13 рішення у справі "Петриченко проти України" (№ 2586/07) та пункті 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (№ 42310/04) висловлена позиція, згідно з якою Суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Тобто, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути не лише законним, а також обґрунтованим і вмотивованим: ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що суддя першої інстанції не дотримався вказаних вимог і виніс постанову, в якій не наведено доказів установлених в ході судового розгляду обставин і не дано жодної оцінки доводам сторони захисту.

Так, зі змісту оскарженої постанови вбачається, що суддя не обґрунтував конкретними обставинами свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, а лише зазначив перелік наявних у справі доказів і не розкрив їх зміст та не проаналізував обставини, які ними підтверджуються.

Також, з наявної у справі телефонограми (а.с.45) слідує, що ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд цієї справи судом 28 грудня 2020 року о 17 год. 00хв. В оскарженій постанові вказано, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак з його письмової розписки (а.с.47) вбачається, що 28 грудня 2020 року він був у суді і отримав копію винесеної відносно нього постанови.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2020 року захисник подав письмові заперечення, про наявність яких суддя вказав у постанові, але жодної оцінки їм не дав і не навів мотивів, якими він керувався при ухваленні свого рішення і відхилив доводи сторони захисту.

Отже, оскаржена постанова судді є необґрунтованою і невмотивованою, постановлена без з`ясування обставин, які мають істотне значення для прийняття законного рішення, що в сукупності вказує на неповноту судового розгляду та порушення права особи на захист.

Аналіз наявних у цій справі доказів вказує на те, що обставини, які ними підтверджуються, не дають підстав для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 тих порушень Правил дорожнього руху, про які вказано у складеному відносно нього протоколі.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №242434 від 10.10.2020 року вказано: 10 жовтня 2020 року о 10 год. в с. Плебанівка Теребовлянського району, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Камаз 5320» р.н. НОМЕР_1 з причепом СЗАП, р.н. НОМЕР_2 не врахував безпечної швидкості, дорожньої обстановки, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, несвоєчасно відреагував на її зміну, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом (екскаватором-навантажувачем) марки «JSB 3 CX», н.з. НОМЕР_3 , що спричинило механічні пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Пункт 2.3 (б) ПДР України передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 12.1 ПДР України передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення і відомості про потерпілих.

Аналізуючи зазначені у протоколі обставини апеляційний суд приходить до висновку, що вони не містять відомостей про суть правопорушення, а замість них переписано лише норми Правил дорожнього руху, порушення яких інкриміновано ОСОБА_1 .

Так, згідно протоколу ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, однак у протоколі та інших матеріалах справи немає даних про швидкість, з якою фактично рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , і про швидкість, яка в цій дорожній обстановці була безпечною, а тому неможливо їх порівняти і зробити висновок про порушення ОСОБА_1 п.12.1. ПДР.

Також, у протоколі стверджується, що ОСОБА_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, несвоєчасно відреагував на її зміну, однак не вказано в чому саме полягала зміна дорожньої обстановки для водія ОСОБА_1 і коли вона виникла в цій конкретній ситуації, а тому неможливо перевірити чи мав ОСОБА_1 можливість уникнути зіткнення і виконати вимоги п.2.3.(б) ПДР.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків і потерпілого, хоча вказано про заподіяння обом транспортним засобам механічних пошкоджень.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з істотними порушеннями вимог ст.256 КУпАП, а викладене в ньому обвинувачення є неконкретним, що є порушенням право на захист, а тому цей протокол не може вважатися належним і допустимим доказом винуватості особи.

Додані до цього протоколу матеріали також містять істотні суперечності.

Так, в письмових поясненнях безпосередньо після ДТП та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 послідовно стверджує, що він рухався в напрямку м.Теребовля по своїй смузі руху, на яку за 20 м перед його автомобілем заднім ходом із зустрічної смуги виїхав трактор і саме внаслідок цього відбулося зіткнення. Також, ОСОБА_1 стверджував, що гальмування застосував ще до зіткнення транспортних засобів, рухався зі швидкістю 40 км/год, на зустрічну смугу не виїжджав (а.с.15,51,52).

У протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 жовтня 2020 року (а.с.5-11) зокрема вказано: на місці події ширина смуги руху в напрямку м.Чортків становить 4,1 м, а в напрямку м.Теребовля 6,5 м (а.с.8). Однак, у графічній схемі - додатку до цього протоколу ширину смуг для руху вказано навпаки: в напрямку м.Чортків 6,5 м, а в напрямку м.Теребовля 4,1 м. В протоколі вказано, що транспортні засоби після ДТП виявлені на смузі руху в напрямку м.Теребовля, а на схемі відображено їх знаходження на смузі руху в напрямку м.Чортків.

Крім того, у доданій до протоколу Схемі:

під номером 5 вказано осип ґрунту і розбитого скла, який знаходиться повністю на смузі руху в напрямку м.Чортків;

під номером 6 зображено слід тертя шини, який розпочинається на розділювальній лінії і проходить через смугу руху в напрямку м.Чортків, хоча в протоколі огляду вказано, що слід тертя шини перетинає смугу руху в напрямку м.Теребовля. Де він розпочинається не вказано.

Також, в протоколі огляду вказано про наявність на місці події осипу деталей кузова, місце знаходження яких на схемі не відображено (а.с.10). Крім того, згідно схеми осип ґрунту і скла передує початку слідів гальмування (в напрямку руху до м.Теребовля), однак не вказано на якій відстані один від одного вони знаходяться. В протоколі зазначено, що під час огляду здійснювалась фотофіксація, однак до нього не додано фототаблиці з місця події.

Крім того, ні в протоколі огляду, ні в доданій до нього схемі не вказано місце , де відбулось зіткнення транспортних засобів (на якій смузі руху). Будь-яких інших об`єктивних відомостей про місце зіткнення, швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 чи момент виникнення небезпеки для його руху до матеріалів цієї справи не було додано, а тому висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 є необґрунтованим. Наданий в ході апеляційного розгляду висновок експерта від 03 березня 2021 року також не підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 порушень ПДР і складу правопорушення за ст.124 КУпАП.

Також, у складеному відносно ОСОБА_2 протоколі про адміністративне правопорушення не вказано про порушення ним вимог Правил дорожнього руху в частині, що регулюють розташування транспортних засобів на дорозі, дотримання безпечної дистанції та інтервалу чи зустрічного роз`їзду.

Разом з тим, усунення виявлених суперечностей, з`ясування усіх вказаних обставин і визначення того, яке саме порушення ПДР безпосередньо призвело до ДТП, має істотне значення для оцінки доводів сторони захисту та прийняття законного і обґрунтованого рішення в цій справі.

Отже, в матеріалах цієї справи відсутні належні, допустимі та достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і під час судового розгляду таких доказів не встановлено.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи встановлені в ході апеляційного розгляду обставини в сукупності, а саме що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висунуто неконкретне обвинувачення, що є порушенням права на захист, і додані до протоколу докази містять істотні суперечності та неповноту, а судовий розгляд проведено без належного з`ясування усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи і внаслідок чого суддею винесено невмотивовану постанову, чим порушено право особи на справедливий судовий розгляд, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржена постанова підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Крім того, враховуючи, що достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_1 у цій справі не встановлено, то з урахуванням положень ч.3 ст.62 Конституції України дане провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП скасувати та провадження закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Сарновський В.Я.