Справа № 306/877/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

01.07.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , - адвоката Шамко О.Б., розглянувши у режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 - адвокат Шамко О.Б.,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2020 року звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 22 цього Кодексу, обмежившись щодо нього усним зауваженням, а провадження у справі закрито.

Згідно постанови, 16 травня 2020 року приблизно о 13.00 год. настоятель Святоільїнської Стройненської церкви ОСОБА_1 проводив богослужіння в приміщенні Стройненської церкви за адресою с. Стройне, 152 А за участі близько 40 осіб, чим порушив вимоги передбачені п. 2.7 Постанови КМУ № 255 від 02.04.2020 року щодо карантинних обмежень. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Шамко О.Б. вказує на те, що постанова судді є незаконною. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення нерозкрита (неправильно вказана) суть адміністративного правопорушення (вказане невірне посилання на конкретну норму закону щодо дотримання вимог в умовах карантину), що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Вказує і на те, що посилання працівником поліції при складанні протоколу на постанову КМУ № 255 від 02.04.2020 - є невірним, оскільки даною постановою внесені зміни до постанови КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричинені корононавірусом SARS-CoV-2», а відтак саме останній акт є первинним нормативно-правовим актом, невиконання приписів якого має ставитись в обвинувачення в конкретних випадках порушення заходів протидії поширенню на території України корона вірусу COVID-19. Окрім того посилається на те, що протокол складений 26.06.2020, а події, викладені в протоколі мали місце 16.05.2020. Щодо пропуску строку на оскарження судового рішення вказує на те, що справа розглянута за відсутності правопорушника, постанову суду він не отримував, зі змістом постанови правопорушник ознайомився лише 29.10.2020. Просить поновити строк на апеляційне оскарження,постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , адвоката Шамко О.Б., який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що пропущений на оскарження судового рішення строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 14.07.2020 ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, а в матеріалах справи відсутні відомості про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце її розгляду, оскільки, як убачається з матеріалів справи, повідомлення про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 не надсилались. При цьому, в матеріалах справи містяться відомості, які свідчать про те, що ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи 29.10.2020, у зв`язку з чим, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу.

Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу - поважними, а тому, строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необгрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 44-3 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана належна оцінка в постанові.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 16.05.2020 року приблизно о 13 год 00 хв ОСОБА_1 , будучи настоятелем Святоільїнської Стройненської церкви, проводив богослужіння в приміщенні церкви за адресою с. Стройне, 152 А за участі близько 40 осіб, чим порушив вимоги п. 2.7 Постанови КМУ №255 від 02.04.2020 року щодо карантинних обмежень. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП. З протоколу також убачається, що такий складався у присутності двох свідків - громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що ОСОБА_1 своїми підписами підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені, примірник протоколу отримав (а. с. 1).

Поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтверджується, що 16.05.2020 в Стройненській церкві відбувся похорон, а відтак поминальна служба, під час якої були присутні близько 40- 50 людей, а після цього поминальна вечеря у ресторані « Троя » с. Стройне, де були присутніми близько 60 чоловік (а. с. 2).

Вищевикладені обставини підтверджуються і поясненнями сільського голови Стройненської сільської ради ОСОБА_4 , який до своїх пояснень додав, що про жодні порушення правил карантину з боку ОСОБА_1 йому не було відомо. Факт, який свідчить про те, що поминальна церемонія відбувалася у приміщенні Стройненського храму підтвердили у своїх поясненнях очевидці події ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . З пояснень цих свідків також вбачається, що поминальна вечеря мала місце у ресторані « Троя » с. Стройне, де були присутніми близько 60 чоловік.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 44-3 КУпАП адміністративного правопорушення - порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що ДОП Свалявського ВП Мукачівського МП ГУНП у Закарпатській області лейтенант Русин І. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що ДОП Свалявського ВП Мукачівського МП ГУНП у Закарпатській області лейтенант Русин І. при виконанні своїх функціональних обов`язків не виходив за межі наданих йому повноважень.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не повідомивши його про час та місце судового розгляду, чим порушив його право на захист, - апеляційний суд, із урахуванням наведеного вище, відхиляє як такі, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і не дають підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції.

При оцінці цих доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд також зазначає, що ОСОБА_1 також не з`являвся на розгляд апеляційної скарги на 20.01. 2021 і не з`явився на розгляд справи 01.07.2021.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги і те, що факт розгляду місцевим судом справи без участі ОСОБА_1 враховано як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а також те, що відповідно до чинного КУпАП розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є передбаченої КУпАП підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що на день розгляду справи місцевим судом пункт 2 Постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року був виключений на підставі Постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року, у зв`язку з чим відбулося скасування карантинних обмежень, - апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил карантину здійснюється відповідно до нормативних актів, які діяли на день виявлення цього правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту наявності у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.7 Постанови КМУ № 255 від 02.04.2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та вчинення ним передбаченого ст. 44-3 КУпАП адміністративного правопорушення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , який визнав факт перебування та проведення ним богослужіння в приміщенні Стройненської церкви за адресою с. Стройне, 152 А за участі близько 40 осіб, будь-яких застережень чи зауважень щодо змісту протоколу не надавав, зі змістом протоколу погодився.

При оцінці цих доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги і те, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 оспорюється факт проведення ним поминальної церемонії, що мала місце у приміщенні Стройненського храму, а також факт участі у поминальній вечері, яка мала місце у ресторані « Троя » с. Стройне, де були присутніми близько 60 чоловік.

Як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 16.05.2020 о 13 год 00 хв вимог постанови Постанови КМУ № 255 від 02.04.2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та вчинення ним передбаченого ст. 44-3 КУпАП правопорушення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що, на думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону, відтак не може вважатись належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення та братись судом до уваги. Відхиляючи доводи апелянта в цій частині апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення оформлений у відповідності до вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні відомості, які підтверджують що ОСОБА_1 є настоятелем церкви і саме на нього покладається обов`язок забезпечувати недопущення проведення масового релігійного заходу. Доводи апеляційної скарги в цій частині спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, - у їх підтвердження як ОСОБА_1 , так і адвокат Шамко О.Б. не надали будь-які докази. При цьому, апеляційний суд зазначає, що з письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що ним зазначено місце роботи : священник (настоятель ) церкви с. Стройне.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд визнає, що суддя місцевого суду врахувавши обставини та характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, ступінь вини, особу правопорушення, відсутність значних негативних наслідків від його діяння, правильно дійшов висновку в частині звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Шамко О.Б., строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 - адвокат Шамко О.Б., залишити без задоволення.

Постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан