Справа № 946/1521/21
Провадження № 3/946/662/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 березня 2021 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., за участю секретаря судового засідання Яковенко І.А., притягуваного ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Рені Одеської області, громадянина України, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

Згідно даним протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 346983, що складений 18 лютого 2021 року поліцейським роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капралом поліції Росицьким Р.С., 18 лютого 2021 року біля 20:20 години ОСОБА_1 , знаходячись на АДРЕСА_3 , порушував громадський порядок, а саме голосно кричав, використовуючи нецензурну лексику, чим вчинив дрібне хуліганство, що порушує громадський порядок та спокій громадян, за що відповідальність передбачена ст. 173 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення притягуваного ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з таких підстав.

Так, притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що 18 лютого 2021 року йому зателефонувала ОСОБА_2 , з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах, та попросила її зустріти, вона знаходилась у подруги. Коли він зустрівся з дружиною на вул. Покровській, не доходячи до вул. Папаніна, вона сварилась зі своїм братом, а він перебував у стороні, він був тверезим, ні з ким не сварився. При цьому на вулиці, крім них нікого не було, вулиця була порожньою. До них підійшли співробітники Національної гвардії, які викликали патрульних поліцейських. Поліцейські питали у його дружини, чи писатиме вона заяву на свого брата, на що вона відповіла відмовою. У дружини та її брата не було документів, що посвідчують їх особу, а він надав свій паспорт, після чого їх затримали та доставили у відділ поліції, де на нього склали протокол про адміністративне правопорушення тільки тому, що тільки у нього був документ, що посвідчує особу. При цьому він пояснював поліцейським, що він ні з ким не сварився та ніяких неправомірних дій не вчиняв.

Крім того, притягуваний ОСОБА_1 пояснив, що на адресу співробітників поліції він не висловлювався нецензурною лайкою, непокору їм не чинив, він також ні з ким не сварився на вулиці, ніяких неправомірних дій не вчиняв, а тому він не погоджується з діями поліцейських, у тому числі щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та щодо його затримання, та просить суд визнати їх незаконними, а його виправдати.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 18 лютого 2021 року вона знаходилась у подруги та вживала алкогольні напої, після чого зателефонувала ОСОБА_1 , з яким вони перебувають у фактичних шлюбних відносинах, та попросила її зустріти. По дорозі додому на перехресті вул. Папаніна та вул. Покровської у м. Ізмаїл Одеської області вона зустріла свого рідного брата, між ними відбувся конфлікт та вони почали сваритися доволі гучно, а ОСОБА_1 увесь цей час стояв мовчки в стороні, він взагалі спокійна людина. Далі до них підійшли співробітники Національної гвардії, вмовляли її написати заяву на брата в поліцію, на що вона відмовилась, після чого вони вдягли на брата наручники. Документів, що посвідчують особу ані у неї, ані у брата не було, ОСОБА_1 спокійно надав свої документи співробітникам поліції, підстав для того, щоб складали на нього протокол про адміністративне правопорушення взагалі не було. Про поведінку ОСОБА_1 її взагалі ніхто не питав. Після зазначених подій її, її брата та ОСОБА_1 відвезли до відділу поліції. При цьому, коли її саджали у службовий автомобіль, то один з поліцейських різко та сильно смикнув її за руку, що з огляду на стан її здоров`я могло завдати їй серйозну травму. А по дорозі у відділ поліції один з поліцейських у службовому автомобілі погрожував її братові пістолетом.

Так, нормативний акт, що зазначений особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, а саме ст. 173 КУпАП, передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З диспозиції зазначеної ст. 173 КУпАП випливає, що об`єктивна сторона правопорушення може полягати в таких діяннях, як:

нецензурна лайка в громадських місцях (в такому випадку є обов`язковим встановлення, що це місце є громадським);

образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян (в такому випадку є обов`язковим встановлення не тільки характеру діяння, яке було вчинене, а й наслідки такого діяння у виді порушення громадського порядку і спокою громадян).

У протоколі же про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушував громадський порядок, а саме голосно кричав, використовуючи нецензурну лексику, чим вчинив дрібне хуліганство, що порушує громадський порядок та спокій громадян. Але, разом з цим, у протоколі зазначено, що потерпілих немає, а свідки не залучались. А тому є незрозумілим спокій яких саме громадян, на думку поліцейського, був порушений.

У протоколі про адміністративне правопорушення також містяться письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що з правопорушенням він не згодний. До протоколу також долучені письмові пояснення ОСОБА_1 на окремому аркуші, відібрані тим же поліцейським, що і склав протокол про адміністративне правопорушення, в яких заначено, що коли ОСОБА_1 зустрів свою співмешканку ОСОБА_2 , вона почала конфлікт, під час якого на шум до них підійшли співробітники Національної гвардії.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення долучені диски з відеозаписами з технічних засобів, закріплених на форменому одязі поліцейських, які були досліджені судом. На вказаних відеозаписах зафіксоване спілкування свідка ОСОБА_2 з поліцейськими, доставлення затриманих до відділу поліції та процедура складання документів безпосередньо у відділі поліції. Будь-яких даних, що мали би значення для розглядуваної справи, вказані відеозаписи не містять, оскільки не стосуються розглядуваних подій, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме 18.02.2021 р. о 20:20 год., оскільки на відеозаписах зафіксовані події 18.02.2018 р. в період часу з 21:15 до 23:20 год. Більше того, на вказаних відеозаписах не містяться дані, які би свідчили про неправомірну поведінку саме притягуваного ОСОБА_1 .

Інших доказів на підтвердження викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 обставин, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано.

Відповідно же до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд, зберігаючи безсторонність, позбавлений можливості самостійно витребувати або збирати їх, оскільки тим самим суд буде вимушений перебрати на себе функцію обвинувачення, що є недопустимим в демократичному суспільстві.

З пояснень же притягуваного ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 випливає, що сам притягуваний у конфлікті між ОСОБА_2 та її братом участі не приймав, поводив себе спокійно, нецензурною лайкою не висловлювався, на вимогу співробітників Національної гвардії та поліцейських надав документ, що посвідчує його особу, що також підтверджується даними відеозаписів, досліджених судом.

Один лише протокол про адміністративне правопорушення без наявності інших належних та допустимих доказів, які би підтверджували викладені в ньому обставини, та за наявності доказів, які повністю спростовують його зміст, не може бути підставою для визнання ОСОБА_1 винуватим та для накладення на нього адміністративного стягнення.

Таким чином, з урахуванням пояснень притягуваного ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , а також досліджених судом матеріалів справи, суд дійшов висновку, що в діях притягуваного взагалі не вбачається ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, а, отже, і склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в його діях відсутній. Більше того, аналіз досліджених доказів дає підстави для висновку, що взагалі була відсутня подія адміністративного правопорушення, що викладена в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, у зв`язку встановленням відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП справу про адміністративне правопорушення у відношенні нього за ст. 173 КУпАП слід закрити.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучений протокол про адміністративне затримання серії ОД №007938, що складений 18 лютого 2021 року поліцейським роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капралом поліції Росицьким Р.С., відповідно до якого ОСОБА_1 був доставлений у службове приміщення Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 18.02.2021 р. о 21:00 год. у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, для складання протоколу та для припинення правопорушення. З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 був звільнений 18.02.2021 р. о 22:38 год.

За змістом ст. 260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи. Порядок адміністративного затримання з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконним застосуванням заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, проводиться в порядку, встановленому законом.

А зі змісту ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 262 КУпАП випливає, що адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, провадиться органами внутрішніх справ (Національною поліцією) при вчиненні дрібного хуліганства.

Отже, зазначеними нормами чітко встановлені підстави адміністративного затримання, і тільки при наявності обставин, встановлених ст. 262 КУпАП, та тільки з метою, визначеною ст. 260 КУпАП, уповноважена посадова особа має право застосувати цей виключний захід забезпечення провадження в справі про адміністративне правопорушення. Розширеному тлумаченню вказані норми не підлягають.

У ст. 3 Конституції України закріплена засада верховенства права, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 29 Конституції України гарантовано кожній людині право на свободу та особисту недоторканність. А ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, при відсутності чітко визначених в законі підстав для затримання особи та мети, таке затримання є безпідставним, незаконним та таким, що грубо порушує основоположні права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україно, і, безумовно, свідчить про свавілля з боку уповноважених посадових осіб, що є неприпустимим у демократичному суспільстві. Такі прояви свавілля завжди мають невідкладно припинятися, щоб захистити конституційні права та свободи людини, а також, щоб упередити можливі їх порушення в майбутньому.

Під час розгляду цієї справи судом встановлена відсутність в діях притягуваного ОСОБА_1 подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, про що було вище зазначено. Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення також вбачається, що ще на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення в уповноваженої посадової особи не було жодних доказів винуватості притягуваного ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення. При цьому його пояснення були проігноровані, не були опитані інші присутні особи та не було зібрано належних доказів винуватості притягуваного. Більше того, з матеріалів справи взагалі не вбачається, що стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, адже до нього навіть не долучені докази, які би підтверджували наявність підстав для початку провадження у справі про адміністративне правопорушення. З досліджених матеріалів навіть випливає, що ОСОБА_1 жодних протиправних дій не вчиняв ані під в проміжок часу, вказаного у протоколі, ані після приїзду на місце події поліцейських.

А тому в уповноваженої посадової особи не було жодної підстави для затримання ОСОБА_1 , а також не вбачається і наявність мети для такого затримання, у тому числі, що вказана у протоколі затримання, а саме припинення адміністративного правопорушення та для складання протоколу. Як було вище наведено, була відсутня підстава для припинення адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 ніяких неправомірних дій не вчиняв і відносно нього на місці події не застосовувались жодні заходи впливу. Також є сумнівною і мета затримання для складання протоколу. Враховуючи, що притягуваний ОСОБА_1 пред`явив свій паспорт, про що, до речі, зазначено у самому протоколі, а також те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення є незначним (складається з одного аркушу, частина якого заповнена друкарським способом), а обсяг інформації, що була занесена до нього, невеликим, то також є сумнівною неможливість складання протоколу на місці. Також відсутня і мета забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи та виконання постанови, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений 18.02.2021 р., а розгляд справи призначений у суді на 01.03.2021 р., тоді ж і надісланий до суду, що вказує про відсутність необхідності забезпечувати своєчасний розгляд справи шляхом застосування адміністративного затримання притягуваного.

Отже, виходячи з викладеного, на думку суду, в уповноваженої посадової особи не було відповідних правових підстав, передбачених законом, також не було і легітимної мети, чітко визначеної законом, для обмеження конституційного права ОСОБА_1 на свободу та особисту недоторканність, та для його затримання, отже воно було здійснено з грубим порушенням закону.

Згідно ч. 1 ст. 267 КУпАП, адміністративне затримання може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував цей захід, або до суду.

Враховуючи, що під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення притягуваний ОСОБА_1 оскаржив своє адміністративне затримання, висловивши прохання визнати його незаконним, а також те, що судом встановлене явне незаконне його затримання, то його порушене право підлягає захисту.

При цьому суд вважає за необхідним роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ч. 3 ст. 260 КУпАП, відшкодування шкоди, заподіяної незаконним адміністративним затриманням, проводиться в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 247, 267, 283 285 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Визнати адміністративне затримання ОСОБА_1 відповідно до протоколу від 18.02.2021 р. незаконним.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відшкодування шкоди, заподіяної незаконним адміністративним затриманням, проводиться в порядку, встановленому законом.

Повний текст постанови виготовлений 11 березня 2021 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко