Справа № 163/91/21
Провадження № 3/163/207/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю представника Волинської митниці Держмитслужби Кондратюка І.П.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею Держмитслужби матеріали справи за протоколом № 0011/20500/21 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

Інспектор Волинської митниці склав протокол про те, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення транспорт-ного засобу через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.

26 лютого 2020 року через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 увіз автомобіль "Пежо", номер кузова НОМЕР_2 , і подав до митного контролю інвойс № 70-02К про ціну транспортного засобу у 800 євро, свідоцтво про його реєстрацію № НОМЕР_3 , декларацію типу ІМ40ЕЕ № 205050/2020/12605, доручення компанії "Unicom Ltd", що стали підставою для переміщення через митний кордон.

Продавцем транспортного засобу в товарно-супровідних документах вказано компанію "Unicom Ltd" (Об`єднане Королівство), покупцем ПП "Захід Драйв".

27 лютого 2020 року на митному посту "Ковель" Волинської митниці Держмитслужби проведено митне оформлення цього автомобіля на підставі митної декларації типу ІМ40ДЕ № UA205050/2020/012976 за рівнем митної вартості у 1600 євро або 42 883,36 гривні.

Волинська митниця Держмитслужби одержала з Держмитслужби України звернення митних органів Литовської Республіки про підтвердження ввезення автомобіля "Пежо", номер кузова НОМЕР_2 , на митну територію України.

За результатами опрацювання звернення литовських митних органів та доданих до ньому товарно-супровідних документів (експортної митної декларації MRN 20LTLC0100EK04D401, фактури серії № LUV20 0000320) автомобіль "Пежо", номер кузова НОМЕР_2 , був проданий компанією UAB "LUVESA" громадянину ОСОБА_2 за 3000 євро або 80406,30 гривні за офіційним курсом НБУ станом на 27 лютого 2020 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України як переміщення автомобіля "Пежо", номер кузова НОМЕР_2 , через митний кордон з приховуванням від митного контролю за ознаками подання митному органу як підстави його переміщення інвойсу № 70-02К як документа, що містив неправдиві відомості про продавця (відправника), покупця (одержувача) і фактурної вартості товару, необхідної для визначення митної вартості.

ОСОБА_1 на розгляд справи в суді не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду. Заяви чи клопотання щодо суті протоколу та процедури його розгляду від нього у суд не надходили.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заперечив проти направлення справи за місцем проживання ОСОБА_1 і заявив, що вважає доведеною його винуватість у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Дослідження доказів по справі встановлено таке.

Факт увезення ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля "Пежо", номер кузова НОМЕР_2 , та його митного оформлення стверджений протоколом про порушення митних правил, митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 205020/2020/012976, товарно-супровідними документами на автомобіль (інвойсом № 70-02К, свідоцтвом про реєстрацію), витягом з програмного комплексу АСМО "Інспектор", митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 205040/2019/036825.

Вартість транспортного засобу за інвойсом № 70-02К становить 1000 євро, що також вказано в графі 22 митної декларації № 205040/2019/036825.

Митну вартість за 6 методом визначено у 42 883,36 гривні, з чого визначено загальний розмір митних платежів у 51 352,83 гривні.

В доданій до звернення митних органів Литовської Республіки фактурі із серійним номером LUV20 0000320 вказано про продаж автомобіля "Пежо", номер кузова НОМЕР_2 , компанією UAB "LUVESA" ОСОБА_2 за 3000 євро.

Згідно із ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням..

Крім цього, в рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Частиною 1 ст.483 МК України передбачена адміністративна відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зі змісту даної статті випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини, в тому числі, в частині подання документів з неправдивими відомостями, необхідними для визначення митної вартості товару (в цій справі транспортного засобу).

Згідно із п.1 ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.351 МК України орган доходів і зборів має право провести документальну невиїзну перевірку в порядку передбаченому ч.ч.3-9 цієї ж ст.351 МК України з використанням передбачених п.5 ст.352 МК України отриманих від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України …, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Відповідно до ч.11 ст.354 МК України рішення про визначення грошових зобов`язань підприємства, що перевірялося, приймається керівником органу доходів і зборів або особою, яка виконує його обов`язки, з урахуванням результатів розгляду заперечень підприємства (у разі їх наявності).

По справі встановлено, що митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до декларації ІМ40ДЕ № 205020/2020/ 012976, в якій митна вартість автомобіля визначена за 6 (резервним) методом.

Таке митне оформлення, в тому числі, визначення митної вартості, нарахування і сплата митних платежів, завершене, його результати не оспорені у встановленому порядку і не скасовані.

Отже, без перевірки обґрунтованості і законності такого митного оформлення достатні підстави вважати, що під час увезення транспортного засобу і його митного оформлення було подано неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості, не встановлені.

Досліджені матеріали справи про порушення митних правил свідчать, що рішення про коригування митної вартості в порядку ст.55 МК України митницею не виносилось, а невиїзна документальна перевірка в порядку ст.ст.351-354 МК України не проводилась.

Таким чином, для повного і достовірного з`ясування обставин справи на підставі належних і допустимих доказів слід провести або коригування митної вартості, або документальну перевірку, чого по справі зроблено не було.

Такі недоліки не дозволяють ухвалити остаточне процесуальне рішення в справі, через що вона підлягає направленню на додаткову перевірку, під час якої митниці слід здійснити корегування митної вартості відповідно до ст.55 МК України шляхом винесення відповідного рішення, або провести невиїзну документальну перевірку в порядку ст.351-354 МК України з оформлення відповідного рішення про визначення грошових зобов`язань, при потребі провести інші процесуальні дії.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

Справу за протоколом про порушення митних правил № 0011/20500/21 щодо ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.483 МК України направити Волинській митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки у 2-місячний строк з дня одержання матеріалів справи.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій