Провадження № 33/4820/308/21
Справа № 677/470/21 Головуючий в 1-й інстанції Вознюк Р. В.
Категорія: 124 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , його представника Киричука С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2021 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні шестеро дітей, оператор Красилівського ПТМ,

провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

За постановою суду, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №488677 від 12.03.2021 ОСОБА_1 ставиться у вину, що він 12.03.2021 приблизно о 16 год. 20 хв. в м. Красилові по вул. Островського, керуючи автомобілем ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості та не вибрав безпечного інтервалу руху допустив зіткнення із авто Рено Меган д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , який рухався на зустріч, внаслідок ДТП авто отримали пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3.б, 13.1 Правила дорожнього руху України (надалі - ПДР України), чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Суд мотивував своє рішення тим, що органом, який склав протокол не доведено порушення ОСОБА_1 п.13.1 ПДР, що призвело до настання ДТП.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, або направити справу на до оформлення в орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Вважає, що висновки місцевого суду не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, і надав пояснення, в яких повністю описав ДТП, які співпадають із його поясненнями в судовому засіданні першої інстанції і підтверджується поясненнями поліцейського ОСОБА_5, але місцевий суд зробив інші висновки, зіславшись на п.13.4 ПДР, про який в поясненнях мови не було, та зазначив, що в діях ОСОБА_1 може вбачатись порушення п.13.3ПДР, про яке не йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення.

На думку апелянта, поліцейський ОСОБА_5 вірно зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 порушено п.13.1 ПДР, але на схемі ДТП не зазначено місце зіткнення транспортних засобів, тому висновки місцевого суду є невірним, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника Киричука С.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП, вказаних вимог закону не дотримався.

Зокрема, на думку апеляційного суду, місцевий суд безпідставно не встановив наявність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому передчасно закрив провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відтак, враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанову судді місцевого суду необхідно скасувати та прийняти нову постанову, як про це просить апелянт у своїй апеляційній скарзі.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність, встановлена ст.124 КУпАП, передбачає порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В процесі апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 12.03.2021 приблизно о 16 год. 20 хв. в м. Красилові, по вул. Островського, керуючи автомобілем ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості та не вибрав безпечного інтервалу руху, допустив зіткнення із авто Рено Меган д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , який рухався на зустріч, внаслідок ДТП авто отримали пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3.б, 13.1 Правила дорожнього руху України (надалі - ПДР України), та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 свої показання, наданні суду першої інстанції, в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав та пояснив, що 12.03.2021 року, дійсно, під час керуванням автомобілем ВАЗ2121 , допустив зіткнення з автомобілем Рено Меган, яким керував ОСОБА_2 , але п. 13.1 ПДР України, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення він не порушував та на його думку він порушив п. 13.4 ПДР України, так як обставини ДТП підпадають під приписи цього пункту.

Крім того пояснив, що під час виконання повороту, відбувся занос автомобіля, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів, на зустрічній смузі. Транспортні засоби, після зіткнення, змістилися приблизно на 50 см, від місця зіткнення та зупинилися на смузі зустрічного руху. Вважав, що письмові пояснення були написані з якого слів, тому не ознайомившись, підписав їх. При огляді місця події працівниками поліції місце зіткнення автомобілів не було визначено.

Потерпілий ОСОБА_4 , наданими поясненнями в суді першої та апеляційної інстанції, підтвердив показання ОСОБА_1 , та зазначив, що дійсно автомобілі після зіткнення змістилися в сторону приблизно на 50 см., а при огляді місця події працівниками поліції місце зіткнення автомобілів не було визначено, тому, вважає, що у схемі наслідків ДТП відсутні відповідні прив`язки на місцевості та заміри, яка долучена до протоколу.

Свідок ОСОБА_5 , який у встановлений день виїжджав, як працівник поліції на ДТП та оформляв протокол про адміністративне правопорушення і схему ДТП, в судовому засіданні першої та апеляційної інстанції підтвердив, що у встановлений день та час відбулася ДТП, за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Під час фіксації обставин ДТП місце зіткнення не було встановлено, на схемі не зафіксовано, так як зі слів водіїв, після зіткнення, автомобілі змістилися на 50 см від місця зіткнення, в напрямку від центра дороги до узбіччя водія ОСОБА_4 . Зі змісту пояснень водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вбачалось порушення водієм ОСОБА_1 п.13.4 ПДР, оскільки той не надав дорогу автомобілю, під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Зіткнення відбулося на зустрічній смузі руху для водія ОСОБА_1 .

Згідно п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Оцінивши ці докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена і його дії слід кваліфікувати за ст.124 КУпАП, за порушення ним п.13.1ПДР, оскільки він, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки і стану транспортного засобу повинен був дотримуватись безпечного інтервалу, відстані між боковими частинами транспортних засобів, що рухались, проте він цього не зробив.

Між тим, апеляційний суд позбавлений законної можливості накладати адміністративне стягнення поза межами встановленого Законом строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням того, що на момент розгляду справи апеляційним судом, закінчився, передбачений статтею 38 КУпАП, трьохмісячний термін для накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

З наведених підстав, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись п. 3 ч. 8 ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 та прийняти нову.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша