КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/2907/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником Килибою Олександром Віталійовичем на постанову Подільського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №001139 водій ОСОБА_3 24 листопада 2020 року о 18 год. 45 хв., керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser200» державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Електриків 26А/2, перед поворотом ліворуч, не дав дорогу транспортному засобу «Ford Fusion» державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку та здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.16.13 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року провадження у справі за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, представник потерпілої ОСОБА_1 - адвокат Килиба О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, зокрема просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки потерпілу особу ОСОБА_1 судом першої інстанції не було повідомлено про розгляд даної справи, в судові засідання остання не викликалась, а про наявність оскаржуваного рішення апелянту стало відомо з Єдиного реєстру судових рішень 19 травня 2021 року, а тому вважає, що пропустив строк на оскарження з поважних причин та просить суд поновити його.

Відповідно до поданої апеляційної скарги апелянт вважає, що покладений в основу рішення експертний висновок є таким, що не може бути допустимим доказом у справі, оскільки в ньому навіть не розглядалось питання відповідності дій ОСОБА_3 технічним вимогам п.16.13 Правил дорожнього руху України, порушення якого призвело до дорожньо-транспортної пригоди та було причиною складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Апелянт наголошує, що зіткнення автомобілів відбулось саме у смузі руху ОСОБА_1 , та її авто отримало удар вбік, а не здійснило в`їзд боковою частиною в інший автомобіль, що свідчить про порушення ОСОБА_3 вимоги п.16.13 Правил дорожнього руху України, а саме: перед поворотом ліворуч водій ОСОБА_3 не дав дорогу транспортному засобу водія ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку та здійснив з ним зіткнення.

З урахуванням вказаного в апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 - Килиба О.В. вважає, що безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди є порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, а тому просив апеляційний суд скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в межах, передбачених КУпАП.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - Гончарука О.М., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_3 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання представника ОСОБА_1 - Килиби О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до висновку про їх обґрунтованість.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що 14 травня 2021 року було ухвалено оскаржувану постанову (а.с.26-27).

Разом з тим, належних та допустимих доказів повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи в суді першої інстанції матеріали справи не містять, як і не містять доказів направлення їй копії оскаржуваної постанови.

Відповідно до клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, представник ОСОБА_1 - Килиба О.В. ознайомився із матеріалами справи лише 31 травня 2021 року (а.с.29-34).

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі мотивував своє рішення тим, що відповідно до висновку експерта №ЕД-19-21/8788-ІТ від 12 травня 2021 року було встановлено наступні обставини : «У заданій дорожній обстановці водій автомобіля FORD Fusion номерні знаки НОМЕР_2 ОСОБА_1 , з технічної точки зору, повинна була діяти у відповідності до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. За умови заданих у вихідних даних параметрів зближення транспортних засобів, водій автомобіля FORD Fusion номерні знаки НОМЕР_2 ОСОБА_1 мала технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем TOYOTA Landcruiser 200 н.з. НОМЕР_3 шляхом зупинки свого транспортного засобу. За умови заданих у вихідних даних параметрів зближення транспортних засобів, в діях водія автомобіля FORD Fusion номерні знаки НОМЕР_2 ОСОБА_1 , з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. За умови заданих у вихідних даних параметрів зближення транспортних засобів, невідповідності в діях водія автомобіля FORD Fusion номерні знаки НОМЕР_2 ОСОБА_1 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, будуть знаходитись у причинному зв`язку із настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.», а тому суд першої інстанції дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_3 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які могли стати причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди не вбачається та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 001139 водій ОСОБА_3 24 листопада 2020 року о 18 год. 45 хв., керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser 200» державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Електриків 26А/2, перед поворотом ліворуч, не дав дорогу транспортному засобу «Ford Fusion» державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку та здійснив зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.16.13 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП (а.с.1).

Згідно із висновком експертного дослідження №ЕД-19-21/8788-ІТ від 12 травня 2021 року, зробленого судовим експертом Косяковим В.В., на розгляд експерту було постановлені наступні питання: 1. Як повинен був діяти водій ОСОБА_1 у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху України? 2. Чи мав водій ОСОБА_1 технічну можливість запобігти наїзду з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху? 3. Чи відповідали дії водія ОСОБА_1 технічним вимогам Правил дорожнього руху? 4. чи були з технічної точки зору дії водія ОСОБА_1 у причинному зв`язку з виникненням ДТП? (а.с.15-25).

За результатами проведеного дослідження, експертом було надано наступні висновки: 1. У заданій дорожній обстановці водій автомобіля FORD Fusion номерні знаки НОМЕР_2 ОСОБА_1 , з технічної точки зору, повинна була діяти у відповідності до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. 2. За умови заданих у вихідних даних параметрів зближення транспортних засобів, водій автомобіля FORD Fusion номерні знаки НОМЕР_2 ОСОБА_1 мала технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем TOYOTA Landcruiser 200 н.з. НОМЕР_3 шляхом зупинки свого транспортного засобу. 3. За умови заданих у вихідних даних параметрів зближення транспортних засобів, в діях водія автомобіля FORD Fusion номерні знаки НОМЕР_2 ОСОБА_1 , з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. 4. За умови заданих у вихідних даних параметрів зближення транспортних засобів, невідповідності в діях водія автомобіля FORD Fusion номерні знаки НОМЕР_2 ОСОБА_1 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, будуть знаходитись у причинному зв`язку із настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вказаний висновок було виготовлено на замовлення ОСОБА_3 .

З наведено вище вбачається, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративну відповідальність, ОСОБА_3 , на запитання експерта поставив питання лише щодо правомірності дій іншого водія - ОСОБА_1 та не поставив питання відповідності його власних дій вимогам Правил дорожнього руху України, зокрема вимогам п.16.13 Правил, відповідно до яких перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Апеляційний суд сприймає критично наданий ОСОБА_3 експертний висновок, оскільки протокол про адміністративну відповідальність було складено саме на нього й вказаний висновок не спростовує факт того, що його дії відповідали вимогам Правил дорожнього руху України.

Крім того, в матеріалах справи міститься також відеозапис з реєстратора автомобіля ОСОБА_3 , на якому було зафіксовано момент зіткнення автомобілів та момент дорожньо-транспортної пригоди (а.с.10).

На вказаному відео зафіксовано, що ОСОБА_3 стояв в черзі на поворот ліворуч за іншим автомобілем, проте здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, зокрема, якою рухався автомобіль ОСОБА_1 , внаслідок чого відбулося зіткнення й транспортні засоби отримали пошкодження. Апеляційний суд доходить висновку, що водій ОСОБА_3 мав дочекатися поки завершать свій маневр транспортні засоби, які рухалися по зустрічній смузі рухи і вже після цього здійснити поворот ліворуч зі своєї смуги руху. Крім того, апеляційний суд враховує також характер ушкоджень транспортних засобів, відповідно до яких автомобіль ОСОБА_1 має пошкодження у ліве переднє крило та ліві передні двері, а автомобіль ОСОБА_3 має пошкодження у вигляді пошкодження лівої передньої частини бамперу, що свідчить про наїзд автомобіля TOYOTA Landcruiser 200 н.з. НОМЕР_3 на автомобіль FORD Fusion номерні знаки НОМЕР_2 . Аналогічні обставини містяться і на технічному записі відео реєстратора, з якого вбачається, що на момент зіткнення транспортних засобів автомобіль TOYOTAпід керування ОСОБА_3 перебував у русі, а не стояв як проте стверджував ОСОБА_3 ..

Зважаючи на вище викладене, оскільки експертний висновок, який було покладено в основу оскаржуваної постанови, не підтверджує правомірність дій ОСОБА_3 та на розгляд експерту не було поставлено питань, які зокрема, стосувались би правомірності чи неправомірності дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний експертний висновок апеляційним судом сприймається критично.

Разом з тим, матеріали справи містять схему дорожньо-транспортної пригоди та пояснення його учасників. Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не дотримався вимог п.16.13. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

В даному випадку вказані вимоги не були дотримані, що і спричинило зіткнення зазначених вище автомобілів, відтак й наявність підстав для висновку про те, що дорожньо-транспортна пригода сталося з вини саме ОСОБА_3 .

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом не було здійснено повного дослідження обставин справи, не було надано належну правову оцінку доказам, які містяться у справі, що зумовило ухвалення необґрунтованого та незаконного судового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи, що під час апеляційного розгляду було встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ста.124 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для скасування постанови Подільського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року та ухваленням нового судового рішення, яким ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Разом з тим, враховуючи, що відповідно до ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення становить три місяці, а в даному випадку такий строк відносно ОСОБА_3 сплив, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247КУпАП.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Килибою Олександром Віталійовичем задовольнити.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський