ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року смт. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , приватного підприємця, до адміністративної відповідальності не притягувався, -

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

12 травня 2021 року на адресу суду після належного оформлення надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 712493 від 09 січня 2021 року, цього ж дня о 10:25 год ОСОБА_1 порушив правила карантину щодо людей, а саме п.2, п.4 ч. 14 Постанови № 1236 від 09.12.2020 року: не забезпечив нанесення маркування для перебування в черзі відвідувачів, не одягнув засобів індивідуального захисту під час обслуговування покупців, не забезпечив централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КпАП України.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що 09 січня 2021 року перебував у приміщенні належного йому магазину. Оскільки відвідувачів не було, вирішив поїсти, відповідно під час їдибув без засобів індивідуального захисту. В цей час зайшли працівники поліції, які почали висувати йому звинувачення у вчиненні правопорушення. Зокрема звернули увагу, що маркування для перебування в черзі відвідувачів має бути здійснене червоною стрічкою, а не чорною, як було у магазині. Також вказали, що закрите відро з пакетом в середині для використаних засобів індивідуального захисту не відповідає вимогам, оскільки повинен бути спеціальний контейнер. Крім цього, під час відвідування працівники поліції чинили тиск, змусили його підписати пояснення, написані ними. Вважає, що в його діях відсутня подія і склад правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 44-3 КпАП України, провадження у справі просить закрити.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч. 1 ст.44-3КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до Постанови КМ України № 1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких:

-не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра;

-обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо);

-не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КпАП України працівниками поліції долучено протокол, відеозапис, рапорт, письмові пояснення особи, що притягується до відповідальності. Разом з тим, на думку суду, усі надані працівниками поліції докази є противоречивими, фабула викладена не чітко і беззаперечно не підтверджує факт порушення правил карантину ОСОБА_1 , і спростовується його поясненнями.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя-підпис

з оригіналом згідно:

Суддя Н.Б. Сташків