Справа № 645/255/21
Провадження № 3/645/325/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Іващенко С.О., розглянувши матеріал, який надійшов з Немишлянського відділення поліції ГУ НП України в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 -

В С Т А Н О В И В :

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП (протокол серії ВАБ 312863 від 29.12.2020 року) для розгляду.

Відповідно по протоколу серії ВАБ 312863 від 29.12.2020 року 29.12.2020 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_2 вчинила конфлікт з невісткою ОСОБА_2 , в ході якого перешкоджала її допуску до помешкання, яке є власністю чоловіка ОСОБА_3 , висловлювалась на її адресу брутальною лайкою, чим вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину не визнала та пояснила, що за адресою: АДРЕСА_2 , вона проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , 1946 року народження, у квартирі, що на праві власності після смерті батька належить її брату - ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що внаслідок перенесеного інсульту мати позбавлена можливості самостійно пересуватись та доглядати за собою. Пояснила, що брат систематично погрожує розправою у випадку, якщо вона разом з матір`ю не покинуть вказану квартиру, однак такої змоги через стан здоров`я матері у них немає. Також повідомила, що жодних дій протиправного характеру відносно невістки - жінки брата - 29 грудня 2020 року вона не здійснювала.

Стаття 173-2 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 1 Закону України " Про запобігання та протидію домашньому насильству" № 2671-VIII від 17.01.2019 домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 1 вказаного Закону економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України " Про запобігання та протидію домашньому насильству" № 2671-VIII від 17.01.2019 психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до ч. 2ст. 3 Закону України " Про запобігання та протидію домашньому насильству" № 2671-VIII від 17.01.2019 дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Частиною 3 вказаного Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка є невісткою - жінкою брата особи, відносно якої складено протокол, і відповідно не належить до кола осіб, стосовно яких поширюється дія законодавства про протидію домашньому насильству, проживають за одним місцем мешкання, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Також у матеріалах справи відсутні достатні та належні докази, які б підтверджували факт вчинення домашнього насильства економічного та психологічного характеру, законодавчо передбачена сукупність яких становлять його об`єктивну сторону, окрім заяви та пояснень ОСОБА_2 .

Отже наявність як самої події адміністративного правопорушення, так і його складу в діях ОСОБА_1 є недоведеною.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

З огляду на наведене, провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 34, 247, 251, 283, 284, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -