Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/3077/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Пустовойт Тетяна Валеріївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , за ст.ст.178 ч.3, 44-3 ч.1 КУпАП, -

УСТАНОВИЛА:

У травні 2021 року до Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшли адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.178 та ч.1 ст.44-3 КУпАП

Так, ОСОБА_1 , 13.05.2021 року о 20-55 годин, знаходячись в громадському місці, а саме на дитячому майданчику біля будинку №175 по пр.Металургів в Кальміуському районі м.Маріуполя, у п`яному вигляді та брудному одязі, чим ображав людську гідність і громадську мораль, втретє протягом року.

При цьому, ОСОБА_1 , 03.04.2021 року о 20-55 годин, знаходився на вулиці, а саме біля будинку №175 по пр.Металургів в Кальміуському районі м.Маріуполя, не маючи при собі документу, що посвідчує особу, чим порушив п.3 постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236.

З протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що правопорушника повідомлено належним чином про день, місце та час слухання адміністративної справи щодо нього, а саме на 27.05.2021 року о 10 та 11 годині. Вказані матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 21.05.2021 року, тобто завчасно до дати розгляду справи. Разом з тим, правопорушник не з`явився до суду ані 27.05.2021 року, ані, за викликом суду 10.06.2021 року та 25.06.2021 року, про причини неявки не повідомив, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами відповідно до ст.251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) згідно зі ст.252 КУпАП оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суддя вважає необхідним об`єднати матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в одне провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 178 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також, згідно з п.п.2 п.3 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у редакції станом на 03.04.2021 року, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

На підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.178 та ч.1 ст.44-3 КУпАП, до суду надано довідку щодо наявності раніш вчинених останнім адміністративних правопорушень, а також рапорт працівника поліції від 13.05.2021 року, складений інспектором Реуцьким А.В., який є автором вищевказаних адміністративних протоколів від 08.11.2020 року, що не може розглядатись як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, оскільки рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.05.2020 року у справі №524/5741/16-а.

Жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.178 та ч.1 ст.44-3 КУпАП, як то письмові свідчення свідків, фото- або відеофіксація, до суду не представлені.

Таким чином, вивчивши представлені матеріали справи, прихожу до висновку, що вони не містять доказів здійснення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.178 та ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 подій правопорушень, передбачених ч.3 ст.178 та ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст.44-3 ч.1, 178 ч.2, 247, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.178 КУпАП за №264/3077/21, провадження №3/264/1554/2021, зі справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП за №264/3078/21, провадження №3/264/1555/2021, присвоївши єдиний унікальний номер №264/3077/21, провадження №3/264/1554/2021.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.178 та ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях подій адміністративних правопорушень.

На постанову суду може бути подано апеляцію в Донецький апеляційний суд протягом десяти днів з моменту його винесення.

Суддя: Т.В. Пустовойт