ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1532/20 Головуючий суддя І інстанції Чижиченко Д. В.
Провадження № 33/818/51/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ по справі про адміністративне правопорушення /

30 червня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стрикаль М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 26 лютого 2020 року о 19 год. 30 хв. в м. Харкові, пр-т Л. Малої, 22А, водій керував автомобілем Мерседес Бенц С200 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та у медичному закладі КНП ХОР ОНД відмовився в присутності двох свідків, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд формально підійшов до розгляду справи даної категорії, ним було розглянуто справу однобічно і упереджено. Зазначає, що він не керував автомобілем, про що неодноразово вказував працівнику поліції, однак він ігноруючи це склав протокол про адміністртивне правопорушення від 26.02.2020 року за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, який вважає незаконним і неправомірним, оскільки складений із порушенням норм КУпАП та Інструкції, відповідно до яких огляду підлягають водії, які керують транспортним засобом. Також посилається на те, що при не визнанні ним вини, суд не прийняв жодних дій для перевірки обставин справи та правомірності складання протоколу стосовно нього. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення від 26.02.2020 року складений з порушенням визначеної законом процедури складання, а отже є неналежним та недопустимим доказом.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року, посилаючись на те, що оскаржувану постанову його захисник отримав лише 27.05.2020 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя, - відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стрикаль М.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме: відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №174167 від 26.02.2020 року (а.с. 2); письмові поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 26.02.2020 року (а.с. 6, 7, 8, 9); відеозапис з камер інспекторів УПП у Х/О від 26.02.2020 року (а.с. 10); направлення на огляд водія з метою виявлення сп`яніння на ім`я ОСОБА_1 від 26.02.2020 року (а.с.5).

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що 6 лютого 2020 року о 19 год. 30 хв. в м. Харкові, пр-т Л. Малої, 22А, водій керував автомобілем Мерседес Бенц С200 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та у медичному закладі КНП ХОР ОНД відмовився в присутності двох свідків (арк. 2).

Ці обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, виходячи зі специфіки дослідження, що, в свою чергу, унеможливлювало проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яких було залучено працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких вбачається, що 26.02.2020 року водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та у медичному закладі КНП ХОР ОНД (а.с.6,7).

Для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду судом апеляційної інстанції шляхом направлення судових повісток викликались вищевказані свідки для надання особистих пояснень, але останні не з`явились за судовим викликом. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з`явилися до поштового відділення для отримання судової повістки (а.с. 57,58).

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості примусово доставити свідків в судове засідання, а тому відповідно до вимог чинного КУпАП, виконав усі можливі дії для виклику свідків в судове засідання.

Крім того, дослідивши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, вбачається що працівники поліції дійсно запропонували водієві Мерседес Бенц С200 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та у медичному закладі КНП ХОР ОНД, однак ОСОБА_1 відмовився.

Під час апеляційного перегляду в судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що його автомобіль стояв на парковці, а він просто сів в машину забрати документи. Зазначає, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він не зрозумів на підставі чого він повинен його проходити. Вважає дії працівників поліції незаконними і неправомірними, однак він їх дії чи бездіяльність в будь-який спосіб не оскаржував, з позовом в порядку КАС України не звертався.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Стрикаль М.В. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав вимоги апеляційної скарги та зазначив, що зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що ОСОБА_1 26.02.2020 року автомобілем не керував. Стосовно оскарження рішення, йому відомо, що була подана апеляційна скарга, щодо оскарження дій чи бездіяльності працівників поліції він інформацією не володіє. Вважає апеляційну скаргу обґрунтованою і просить провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Разом з цим, у судове засідання в суд апеляційної інстанції з`явився працівник поліції Карпенко О.С., який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та бувдопитаний у якості свідка та попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань та за введення суду в оману.

Цей свідок пояснив, що він дійсно складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , що підтверджується наявністю його підпису у цьому протоколі. Зазначив, що пам`ятає, що 26.02.2020 року він отримав виклик зі служби 102 про те, що біля магазину «Буфет» знаходиться водій в стані алкогольного сп`яніння. Вони прибули на місце виклику, екіпаж був з трьох чоловік. На місці події він побачив автомобіль Мерседес, який був майже біля сходів магазину, а водій цього автомобіля спав на водійському сидінні, а фари цього автомобіля були увімкнуті. Інший працівник поліції взяв відеозапис з камер спостереження цього магазину. З цього відеозапису вбачалось, що саме той водій, який спав на водійському сидіння під`їхав до магазину впритул до сходинок цього магазину, вийшов з автомобіля, привітався із іншою особою, яка проходила біля магазину, а потім сів назад в автомобіль і до їх приїзду більше не виходив з автомобілю. Цей відеозапис працівники поліції зафіксували на свою бодікамеру та долучили до матеріалів справи. Після цього, розбудивши водія, останній поводив себе агресивно та під час їх спілкування було встановлено у цієї особи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, яку він помітив коли водій вийшов з машини. Сидів водій на водійському сидінні і в машині він був сам. Потім вони запропонували цьому водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та у медичному закладі КНП ХОР ОНД, від чого він відмовився. Факт відмови відбувся у присутності двох свідків, в якості яких були залучені випадкові громадяни.

Також свідок зазначив, що його не притягували до дисциплінарної відповідальності з приводу скарг цієї особи, службових перевірок також не було.

Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

З огляду на викладене, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, ОСОБА_1 та його захисником Стрикалем М.В. не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом, а просто сидів на водійському сидінні є необґрунтованими та розцінюється судом як спосіб захисту і уникнення відповідальності.

Поряд з цим, належить врахувати пояснення ОСОБА_1 про те, що він отримав посвідчення водія внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України. Апеляційний суд, на наявністю таких відомостей, вбачає цей випадок, як свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до вимог ст. 10 КУпАП.

Апеляційні доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Стрикаля М.В. з твердженням про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З відеозапису з камер спостереження магазину, який працівники поліції зафіксували на свою бодікамеру та долучили до матеріалів справи вбачається, що саме ОСОБА_1 26.02.2020 року о 19 год. 30 хв. під`їхав до магазину на автомобілі Мерседес Бенц.

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що 26.02.2020 року о 19.30 год. він був свідком того, що до магазину «Буфет» під`їхав автомобіль Мерседес Бенц С200 д.н.з. НОМЕР_1 із якого вийшов водій, шатався, мав різкий запах алкоголю, направився в магазин, після чого сів в свій автомобіль та заснув. Було багато очевидців цієї події, один з яких і викликав працівників поліції (а.с. 8,9).

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я. Відповідно до п.7 цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння рук.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився.

З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи відомості, що є наявними в цьому провадженні про послідовність дій, стосовно події, що зафіксована у протоколі вбачається, що ОСОБА_1 26.02.2020 року керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та у медичному закладі КНП ХОР ОНД відмовився в присутності двох свідків, що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, отже посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков