Єдиний унікальний номер 341/1249/21
Номер провадження 3/341/696/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., за участю ОСОБА_1 розглянув справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї співжительки ОСОБА_2 за наступних встановлених обставин.

22.06.2021, 23.06.2021 та 24.06.2021 ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчиняв домашнє насильство стосовно своєї співжительки ОСОБА_2 , в ході якого обзивав її нецензурними словами, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї, за що передбачена відповідальність, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 визнав обставини щодо подій, які викладені у протоколах про адміністративні правопорушення. Однак, заперечив фак вчинення правопорушення повторно протягом року, зазначив, що вказане правопорушення вчинив вперше.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Приписами ст. 173-2 КУпАП як адміністративне правопорушення визначено вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При оформленні справи поліцейський відділення поліції № 3 ( м. Галич) кваліфікував адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , як домашнє насильство вчинене повторно протягом року, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. При цьому, із матеріалів адміністративної справи неможливо встановити, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинив домашнє насильство повторно протягом року. Крім цього, сам ОСОБА_1 заперечив повторність правопорушення у судовому засіданні.

Зважаючи на відсутність доказів повторного вчинення особою об`єктивної сторони ч. 2 ст. 173-2 КупАП і доведеність вчинення відповідних дій 22.06.2021, 23.06.2021 та 24.06.2021, вважаю за необхідне кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і інтересів підприємств, установ та організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі, гідності інших громадян, правил співжиття, виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень 22.06.2021, 23.06.2021 та 24.06.2021 підтверджена належними і допустимими доказами, а саме:

-протоколами про адміністративні правопорушення від 24.06.2021 серії ВАБ № 045203, 24.06.2021 серії ВАБ № 045202 та 24.06.2021 серії ВАБ № 045201;

-рапортами працівників поліції від 24.06.2021;

-протоколами прийняття заяви про кримінальні правопорушення та іншу подію від 24.06.2021;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2

-поясненням особи під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також ураховуючи те, що відповідно до ст. 36 КУпАП при одночасному розгляді декількох правопорушень, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення з числа вчинених, суд вважає, що застосування заходів у вигляді накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу є необхідним для виховання ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року 2270 грн.

Керуючись статтями 36, 173-2, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, та накласти на нього на підставі статті 36 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,0 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМ. Р. Мергель