Провадження № 3/947/5295/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 року суддя Київського районного суду м. Одеси Чванкін С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 № 008070, що надійшла з полку Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2021 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керував мопедом «Хонда», рама НОМЕР_1 по вул. Купріна в м. Одеса, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння шкірного покрову. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 , як порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про отримання судової повістки, причини неявки суду невідомі. ОСОБА_1 були подані до канцелярії суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, які залучені до матеріалів справи.

У судове засідання з?явився адвокат ОСОБА_1 Севастьянов О.С., який не визнав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 з посиланням на те, що поліцейські не здійснили огляд на місці зупинки ОСОБА_1 в присутності двох свідків, не склали акт огляду, відеозйомка є недопустимим доказом, оскільки переривалась п?ять разів, у поліцейських були відсутні підстави для зупинення транспортного засобу, не роз?яснено право на правову допомогу, протокол не є тотожним його копії та ОСОБА_1 не був відсторонений від права керування транспортним засобом. Просив суд закрити провадження по справі у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Судом було встановлено, що 23.05.2021 року працівниками патрульної поліції було складено адміністративний протокол у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція № 1452/735.

Так, відповідно до п. 2 Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп?яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп?яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп?яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу самостійно приходять до висновку про наявність у водія відповідних ознак сп?яніння.

В свою чергу, на виконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На місці зупинки працівниками патрульної поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп?яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився.

Судом було оглянуто відеозапис наявний у матеріалах справи відповідно до якого водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп?яніння, особисто визнав, що вживав алкогольні напої, однак зазначив, що давно. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» зазначив, що ніколи не проходив такий огляд, боїться його проходити та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння, в тому числі в медичному закладі. Також на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 пропонує поліцейським «домовитися» щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення на що поліцейський йому роз?яснює, що це є кримінальним правопорушення.

Стосовно безперервності відеозапису поліцейськими, суд вважає, що порушення принципу безперервності відеозапису не впливає на належність і допустимість відеозапису як доказу в цілому, оскільки сторона захисту не надала інших допустимих доказів, які б спростовували відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння, а саме посилання на безперервність відеозапису є занадто формальним підходом і суперечить суті права на справедливий судовий розгляд, оскільки додані відеозаписи дозволяють встановити обставини справи, що є основною їх функцією.

Щодо не залучення свідків, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На відеозаписі чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі у зв?язку з чим, суд критично відноситься до посилань адвоката Севастьянова О.С. стосовно того, що поліцейські в порушення закону не провели огляд на місці зупинки та не склали акт огляду.

Твердження адвоката Севастьянова О.С., що поліцейські не склали акт огляду водія на стан сп?яніння є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння відмовився. Акт огляду має міститися в матеріалах справи лише коли особа, у відношенні якої планується проведення огляду, надала свою згоду на такий огляд та пройшла його, або вирішила пройти огляд у лікарні.

В даному випадку відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки та в медичному закладі була зафіксована на спеціальний технічний засіб, який долучений до матеріалів справи та який суд вважає належним та допустимим доказом.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 його фактично було відсторонено від керування транспортним засобом, до того ж законом не передбачено, що у разі складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов?язковим відсторонення від керування транспортним засобом, також не відсторонення від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст. 130 КпАП України та не є свідченням того, що у водія були відсутні ознаки алкогольного сп?яніння.

Оскільки сторона захисту у судовому засіданні не надала доказів оскарження причин зупинки поліцейським транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд вважає, що зупинка транспортного засобу була законною.

Суд не приймає до уваги посилання сторони захисту, що поліцейськими не було роз?яснено ОСОБА_1 його право на правову допомогу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 особисто розписався, що йому роз?яснені права та обов?язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України.

Щодо того, що протокол про адміністративне правопорушення не є тотожним з копією, яка надавалась ОСОБА_1 , суд вважає за необхідним зазначити, зазначена графа протоколу заповнювалась при підготовці матеріалів для направлення до суду та цей факт жодним чином не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан сп?яніння.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події.

Суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, а також той факт, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривні.

Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 штраф в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чванкін С. А.