ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/8804/20 Головуючий І інстанції Садовський К.С.
Провадження № 33/818/217/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ по справі про адміністративне правопорушення /

01 липня 2021 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.

за участю секретаря - Вакула Н.С.,

захисника - Вітер Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Вітера Г.Р. на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 21 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

29.05.2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 329807 від 29.05.2020 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 29.05.2020 року о 05.20 год., в м. Харків, на вул. Свободи, в районі будинку № 36-А, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, а також в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» водій відмовилась у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м.Харкова від 21 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн та позбавлення права керування транспортним засобом на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Вітер Г.Р. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Вітер Г.Р. зазначає, що висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що , що суддя не звернув увагу, на ту обставину, що відомості зазначені в протоколі про адміністративну відповідальність не відповідають обставинам справи, а саме поліцейським не вірно було зазначено час зупинки транспортного засобу.

Вказує, що ОСОБА_1 29.05.2020 року у 02 і од. 29 хв. в місті Харкові по вулиці Свободи 43 транспортним засобом - автомобілем «TOYOTA CAMRI», реєстраційний номер НОМЕР_1 не керувала та ніяких порушень правил дорожнього руху не здійснювала, в той день вона була пасажиром. Додані співробітниками поліції відеозаписи не відображають відомостей про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, зокрема підтвердження факту керування автомобілем.

Посилається на те, що ОСОБА_1 при свідках - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відмовлялася від проходження від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest», а для всебічного, повного проведення її огляду на стан сп`яніння та отримання об`єктивного результату запропонувала співробітникам поліції здійснити проведення її огляду у медичному закладі. На що співробітники поліції погодилися та доставили ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я КПД ХОР «OНД» за адресою:.м. Харків , вул. Шевченко, 26. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на місці.

Вказує, що усупереч вимог Інструкції, в матеріалах провадження відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення етапу алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В зв`язку із чим працівники закладу охорони здоров`я КНД ХОР «ОНД» за адресою:.м. Харків, вул. Шевченко, 26 не змогли розпочати огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Перебуваючи у кабінеті лікаря у закладі охорони здоров`я КНД ХОР «ОНД» за адресою:м. Харків , вул. Шевченко, 26 ОСОБА_1 вона почала погано себе почувати. Усі симптоми самопочуття, які проявилися у ОСОБА_1 були схожі на прояву хвороби «короновірус COVID -19». Після чого було викликано швидку допомогу, яка відмовилась госпіталізувати ОСОБА_1 . В подальшому, ОСОБА_1 та її адвокат Вітер Г.Р. у зв`язку із погіршенням стану здоров`я ОСОБА_1 протягом приблизно години у період із 04 годин 30 хвилин до 05 години 30 хвилин просили співробітників поліції викликані екстрену медичну допомогу для надання невідкладної медичної допомоги ОСОБА_1 , її госпіталізації та відібрання у нею в закладі невідкладної медичної допомоги аналізів крові на предмет виявлення алкогольного, наркотичного сп`яніння, або перебування під впливом лікарських засобів. Співробітники поліції не здійснили жодних дій щодо надання ОСОБА_1 у період із 04 годин 30 хвилин до 05 години 30 хвилин медичної допомоги.

Зазначає, що таким чином, співробітниками поліції не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, та не пересвідчившись про стан здоров`я ОСОБА_1 , тобто не вивчивши фактичні обставини справи, а також, порушивши процедуру, було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення про скоєння правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того інспектором не було з`ясовано чи володіє та чи розуміє ОСОБА_1 українську мову, та чи не потрібно їй послуги перекладача.

Крім того, вказує на те, що судом першої інстанції у судовому засіданні не допитувалися свідки та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Також, на думку захисника, має місце зацікавленість свідків в оформленні співробітниками поліції неіснуючих обставин у зв`язку з тим, що вони були присутні при пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а також при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у медичному закладі.

В судовому засіданні захисник Вітер Г.Р. просить поновити строк на апеляційне оскарження. Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що ні він ні ОСОБА_1 не були присутніми під час розгляду справи судом першої інстанції, а копію оскаржуваної постанови він отримав 28.07.2020 року.

Враховуючи, що доводи клопотання про пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин не спростовуються матеріалами справи, клопотання захисника про поновлення строку підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , доводи захисника скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Вітера Г.Р., який апеляційну скаргу підтримав, надав аналогічні пояснення тим які зазначені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суддя виходив з того, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді справи встановлено, що 29.05.2019 року о 02.00 год., в м. Харків, на вул. Свободи, в районі будинку № 36-А, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, а також в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» водій відмовилась у присутності двох свідків.

В наслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 329807 від 29.05.2020 року за невиконання ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім протоколу, підтверджується:

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (відеофайл папка 2320), на якому зафіксовано, що працівниками поліції під час патрулювання м.Харкова було прослідувало за автомобілем Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 . В подальшому автомобіль Toyota Camry, з`їхав з дороги, повернув та зупинився біля воріт будинку, після чого поліцейський підійшов до автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 до місця водія, який опустив стекло та на місці водія перебувала жінка ОСОБА_1 , а на місці пасажира перебував чоловік ОСОБА_6 , який в подальшому здійснював юридичну допомогу ОСОБА_1 як адвокат.

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (відеофайл папка 2221) з якого вбачається, що у присутності двох свідків під час пропозиції працівників поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest адвокат Вітер Г.Р., який здійснював юридичну допомогу ОСОБА_1 , вказував, що вони відмовляються від проходження огляду на місці та можуть проїхати до КНП ХОР «ОНД» за адресою: м.Харків, вул. Шевченка, 26, на запитання працівників поліції пройти огляд на місці ОСОБА_1 спочатку не відповідала, а на повторні запитання працівників поліції зазначила, що поїде до лікаря.

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (відеофайл 410000259 папка 0061) з якого вбачається, що під час перебування ОСОБА_1 у КНП ХОР «ОНД» м. Харків , вул. Шевченко, 26 після її посилань на погане самопочуття було викликано швидку медичну допомогу. Лікарем швидкої допомоги після огляду ОСОБА_1 було встановлено, що вона не має симптомів для госпіталізації, оскільки у неї тиск у нормі, температура 36,4, сатурація у нормі, а також ОСОБА_1 власноручно написала відмову від госпіталізації.

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (відео файл папка 0188) з якого вбачається, що в присутності двох свідків ОСОБА_1 в приміщенні КНП ХОР «ОНД», а саме в кабінеті лікаря-нарколога працівниками поліцій декілька разів було запропоновано пройти медичний огляд на що адвокат Вітер Г.Р. зазначив, що ОСОБА_1 не відмовляється від проходження медичного огляду, однак вона знову почуває себе погано та їй знову необхідно викликати швидку допомогу, а ОСОБА_1 повідомила, якщо потрібно то вона пройде медичний огляд.

- поясненнями свідка ОСОБА_5 , який в судовому засіданні апеляційного суду повідомив, що у зв`язку з тим, що з часу подій під час яких він був свідком при складанні адміністративного протоколу пройшло багато часу він погано пам`ятає обставини події, однак підтвердив, що власноручно підписував протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1), а також письмові пояснення (а.с. 7), пояснення були записані з його слів вірно, ніхто його не примушував підписувати пояснення свідка. Крім того, пояснив, що у той день його зупинили працівники поліції у центрі м.Харкова та запропонували бути свідком на що він погодився та пам`ятає, що жінці пропонували спочатку на місці пройти огляд, він не пам`ятає чи погодилась вона чи відмовилась, після чого він поїхав додому та вранці цього дня йому зателефонувала працівники поліції та запропонували проїхати в якості свідка до медичного закладу для складання протоколу, він погодився та працівники поліції на службовому автомобілі відвезли його до медичного закладу, де у його присутності жінці запропонували пройти огляд на що вона погодилась, однак вона вказувала що їй погано ;

- поясненнями свідка ОСОБА_4 який в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що він є працівником поліції та складав адміністративний протокол відносно жінки, яка керувала автомобілем Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 . Причину зупинки автомобіля він не пам`ятає, у зв`язку зі збігом часу, але пам`ятає, що після зупинки автомобіля він підійшов до двері автомобіля зі сторони водія та водій опустив скло та за кермом перебувала жінка, а на місці пасажира перебував адвокат Вітер. Після того, як водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а вона відмовилась її разом з адвокатом було доставлено до медичного закладу для проходження огляду. В медичному закладі ОСОБА_1 стало погано та її адвокат посилався на те, що в неї короновірус було викликано швидку допомогу. Після огляду лікаря швидкої допомоги ОСОБА_1 знову було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, однак вона не пройшла огляд, оскільки своїми діями тягнула час тому такі дії були розцінені як відмова від проходження медичного огляду.

Дослідивши докази, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що вимоги ч.2 ст.251, ст.256, 265-2, 266, 268 КУпАП, а також «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, з пояснень захисником ОСОБА_6 наданих ним в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вбачається, що ним не оскаржувались дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в порядку КАС України.

Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу, в наслідок чого суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості їх врахувати.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд враховує доводи апеляційної скарги щодо невірно зазначеного часу зупинки транспортного засобу, однак зазначені доводи не впливають на правильність судового рішення, оскільки як вбачається з наявних матеріалів провадження, а саме відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції та рапорту поліцейського (а.с. 6) автомобіль Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено 29.05.2020 року о 02.20 год.

Доводи апеляційної скарги та пояснення захисника в судовому засіданні апеляційного суду про те, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 керувала автомобілем Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки перебувала на місці пасажира, а автомобілем керував ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, дослідженим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, а ОСОБА_6 перебував на місці пасажира. Крім того, апеляційний суд сприймає такі доводи адвоката, як обраний спосіб захисту з метою ухилення від відповідальності, оскільки під час зупинки автомобіля ні ОСОБА_6 ні ОСОБА_1 не зазначали, що автомобілем керував саме ОСОБА_6 .

В обґрунтування доводів, що ОСОБА_1 не керувала автомобілем 29.05.2020 року апелянт посилається на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 02.06.2021 року відповідно до якого адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову поліцейського батальйону №4 роти №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Сенського Іллі Ігоровича у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2602323 від 29.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. Згідно чого, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.126 ч.2 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У цьому провадженні (справа № 953/8804/20), апеляційний суд доводи про не керування ОСОБА_1 транспортним засобом визнає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з наданої копії судового рішення воно не набрало законної сили. Крім того, зі змісту рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 02.06.2021 року вбачається, що суд вирішив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2602323 від 29.05.2020 року у зв`язку з тим, що відповідачем всупереч вимогам КАС України не було надано до суду відзиву на позов, відеозапису події правопорушення або інших доказів події правопорушення (свідки, тощо), у зв`язку із чим відповідачем не було доведено, що у діях позивачки був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП

Переглядаючи постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 21 липня 2020 року, апеляційний суд виходить із наявних у цьому провадженні доказів, що були долучені працівниками поліції при направленні матеріалу до суду, в тому числі відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, з яких чітко вбачається, що під час керування за кермом автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 перебувала ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, не знаходять свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, апеляційний суд ставиться критично та вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції після того, як ОСОБА_1 за її згодою було доставлено до КНП ХОР «ОНД» за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 26, адвокат повідомив, що ОСОБА_1 почуває себе погано та в неї наявні ознаки короновірусу. В подальшому було викликано швидку допомогу, та після проведення огляду ОСОБА_1 лікарем швидкої допомоги було встановлено, що підстав для госпіталізації не має, оскільки тиск нормальний, сатурація у нормі та ОСОБА_1 написала відмову від госпіталізації. Після чого в присутності двох свідків у кабінеті лікаря-нарколога працівниками поліції декілька разів ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, однак адвокат Вітер Г.Р. знову повідомив працівників поліції про погіршений стан ОСОБА_1 та необхідність повторно викликати швидку допомогу. ОСОБА_1 повідомила, що якщо треба то вона пройде медичний огляд, однак жодних активних дій для проходження медичного огляду не робила, та продовжила сидіти на стільці, а захисник продовжував вимагати повторно викликати швидку медичну допомогу та доставити ОСОБА_1 Харківської міської лікарні швидкої та невідкладної допомоги для відібрання зразків крові для проведення медичного огляду на стан сп`яніння.

Частиною 3 статті 266 КУпАП встановлено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктом 1 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція) встановлено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Наказом начальника управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 13 лютого 2017 року № 47, з врахуванням листа Департаменту Харківської обласної державної адміністрації № 02-01-24/1165 від 23 березня 2020 року затверджено Перелік закладів охорони здоров`я яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до зазначеного переліку таким закладом охорони здоров`я в м. Харкові є Комунальний некомерційний підприємство Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КНП ХОР «ОНД»).

Таким чином, доводи апелянта про необхідність доставлення ОСОБА_1 до Харківської міської лікарні швидкої та невідкладної допомоги для відібрання зразків крові для проведення медичного огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими, оскільки лікарні швидкої допомоги не є закладом охорони здоров`я, якому надається право на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

За таких обставин, вищезазначені дії ОСОБА_1 , а саме те, що після огляду лікарем швидкої допомоги, який не знайшов підстав для її госпіталізації та подальше твердження захисника про необхідність повторно викликати швидку допомогу для доставлення ОСОБА_1 до Харківської міської лікарні швидкої та невідкладної допомоги для відібрання зразків крові для проведення медичного огляду на стан сп`яніння працівники поліції обґрунтовано розцінили як умисну відмову від проходження огляду в медичному закладі.

Згідно п.10 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» - результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. П.7 розділу І вказаної інструкції передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. З викладеного вбачається, що форма направлення та акт огляду складається лише у тих випадках, коли особа погоджується пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі або на місці зупинки.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що таке направлення виписується для закладу охорони здоров`я у разі погодження особи пройти огляд на стан сп`яніння, що є підставою для проведення працівниками медичного закладу такого огляду.

Як вбачається з відповіді директора КНП ХОР «ОНД» ОСОБА_7 , який було надано на запит адвокат Вітер Г.Р. в період часу близько 02.ч 00 хв. 29.05.2020 року співробітники поліціїдоставили на огляд на стан сп`яніння громадянку приблизно 30-35 років.Представники поліції направлення на проходження медичного огляду на стансп`яніння не пред`являли , тому зареєстрована у журналі «Медичних оглядів водіїв» вона не була.Медичний огляд на стан сп`яніння не проходила, аналізи на токсикологічне обстеження не здавала.

Таким чином, доводи апелянта щодо допущених порушень поліцейськими під час складання направлення та акту огляду, внаслідок їх відсутності, є безпідставними, оскільки в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Частиною 3 статті 256 КУпАП встановлено, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

ОСОБА_1 таким правом не скористалась, письмових пояснень не надала.

Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних ні ОСОБА_1 , ні захисник Вітер Г.С. не заявляли.

Твердження апелянта про упередженість свідків, не знайшли свого підтвердження, оскільки як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 він не має будь-якого відношення до працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення та його разом зі знайомим було зупинено працівниками поліції на вулиці випадково.

При цьому, апеляційний суд враховує, що письмові пояснення свідків які наявні в матеріалах справи, узгоджуються з фактичними обставинами події та зазначені свідки в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я зафіксовані на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських.

Доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським їй не роз`яснено її права і обов`язки та не ознайомлено зі змістом протоколу, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме змістом протоколу про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП роз`яснено, зі змістом протоколу ознайомлена, про що в протоколі міститься її підписи.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не була позбавлена можливості відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та викладених у ньому обставин події, однак таким правом не скористалась.

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 скористатись послугами перекладача, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є громадянкою України та відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що а ні ОСОБА_1 , а ні адвокат Вітер Г.Р., який здійснював захист прав ОСОБА_1 з моменту зупинення автомобіля і до часу складання протоколу про адміністративне правопорушення не зазначали про необхідність залучення перекладача та спілкувались з працівниками поліції на як на українській мові так на російській мові.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Твердження апелянта стосовно складання протоколу про адміністративне правопорушення через дві з половиною години після зупинки автомобіля, не свідчать про порушення процедури складання протоколу, оскільки, згідно з фактичними обставинами справи, з об`єктивних причин вбачається, що спочатку відносно ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП та потім протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, що вимагає певного часу та як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції та пояснень працівника поліції ОСОБА_4 , наданих ним під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, що під час оформлення правопорушення ОСОБА_1 викликалась швидка допомога та в подальшому неодноразово пропонувалось пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Тобто, процесуальна поведінка ОСОБА_1 та її захисника обумовила певну тривалість фіксації правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Розглядаючи вимогу апелянта про закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП апеляційний суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ДП Р18 №329807 складено 29.05.2020 року, а судом першої інстанції справу розглянуто 21.07.2020 року тобто в межах строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді, а тому підстав для скасування постанови судді на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУПАП, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Вітера Г.Р. задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м.Харкова від 21 липня 2020 року .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вітера Г.Р. залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 21 липня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков