ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 Справа №607/19965/20

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Пандрак І. С.,

захисника, адвоката Синюка А. С.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працює фельдшером швидкої допомоги, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

15 листопада 2020 року о 10 год. 25 хв. в м. Тернопіль по вул. Руська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Diablo д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest 7510 ARMF 0310 (повірка дійсна до 27.08.2021), на табло якого висвітлило 2.74%о проміле та з результатами був згідний. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної ОСОБА_1 не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Захисник Синюк А. С. подав до суду клопотання про виклик і допит свідків та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Покликався на те, що до матеріалів справи приєднано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 05 серпня 2019 року, чинне до 05 серпня 2020 року, дата наступної обов`язкової державної повірки відсутня, що ставить під сумнів справність даного приладу. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, до нього додається відео з н.к. ВО_00 (два нулі) 103 та 00 (два нулі) 113, натомість з відеозапису слідує, що відеозаписи велись із н.к. ВО_000 (три нулі) 113. На диску, долученому до матеріалів адміністративної справи, міститься інший фрагмент відеозапису, зокрема з відео реєстратора, однак, враховуючи те, що у графі «До протоколу додаються», крім іншого, інспектором поліції вказано виключно відео з н.к., а саме з н.к. ВО_00 (два нулі) 103 та 00 (два нулі) 113, інший фрагмент відеозапису не може слугувати належним доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст.ст. 251, 254 КУпАП, абз. 7 п. 9 розд. 2 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376, відтак даний фрагмент не може в свою чергу бути оглянутим в судовому засіданні. З оглянутого диску з відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, що долучений до матеріалів справи, ВО_000 (три нулі) 103 та 000 (три нулі) 113, встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом неможливо, адже на ньому міститься лише момент спілкування останнього з працівниками поліції з приводу скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а сам факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 даним відеоматеріалом не підтверджується. Встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження винуватості ОСОБА_1 додані пояснення свідків, з яких вбачається, що вони були присутні під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. Матеріали справи всупереч п. 2 розд. 3 Інструкції не містять відповідного сертифікату відповідності газоаналізатору Drager Alcotest 7510 № ARMF0310. Однак, як вбачається із переглянутих відеозаписів із нагрудних камер інспекторів поліції, права передбачені ст. 55, 56, 59 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені не були. Окрім того, ст.63 КУ та ст.268 КУпАП була роз`яснена останньому вже після проходження ним освідчення на стан алкогольного сп`яніння. З огляду на зазначене, захисник просив закрити адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, захисник просив викликати і допитати свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд задоволив вказане клопотання, викликав свідків у судове засідання, однак вони не з`явилися, хоча повідомлені належним чином про час, дату та місце судового засідання.

Суд, перевіривши матеріали справи, доводи адвоката Синюка А. С., оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в діях водія ОСОБА_1 , що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 017305 від 15 листопада 2020 року; матеріалами відеозапису; результатом аналізу Alcotest 7510 2, 74 %о; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 15 листопада 2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 15 листопада 2020 року; розпискою ОСОБА_5 від 15 листопада 2020 року; рапортом інспектора роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Сеньків Н. А. від 15 листопада 2020 року.

Аналіз указаних доказів у взаємозв`язку між собою доводить, що ОСОБА_1 не виконав вимог п. 2.9а ПДР України, а отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, фактичні обставини правопорушення відповідають змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

За даних обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто к ерування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720IX, у пункті 1 Розділу І Закону № 2617VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст. 130 КУпАП та виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із запровадженням кримінальної відповідальності; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617VIIІ виключено підпункт 171, яким доповнено КК України статтею 2861. Отже, за вчинення таких дій передбачена адміністративна відповідальність.

В матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість доказів, які у своїй сукупності повністю підтверджують наявність вини водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 017305 від 15 листопада 2020 року, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення мало місце 15 листопада 2020 року.

Відтак, станом на дату, призначену для розгляду справи в суді, закінчився строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Таким чином, на момент розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строки, передбачені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закінчилися, що є підставою для закриття провадження в даній справі.

Разом з тим, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Щодо доводів захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, то суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, саме на орган (посадову особу), що розглядає протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, покладено обов`язок оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 (далі - Інструкція), не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Виходячи з наведеного, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №017305 складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції. Посилання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на невірний номер нагрудної камери та відсутність вказівки на інші відеоматеріали, які було надано суду, не може бути усунуто посадовою особою, яка склала протокол, оскільки на даний час не допускається внесення в нього виправлень, але може бути усунуте в судовому засіданні шляхом оцінки поданих суду доказів.

Разом з тим досліджені відеозаписи обставин правопорушення повністю підтверджують факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та підставно був зупинений працівниками поліції, що вбачається із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ №3433233 від 15 листопада 2020 року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, огляд проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest 7510 ARMF 0310 (повірка дійсна до 27.08.2021), на табло якого висвітлило 2.74%о проміле та з результатами був згідний.

Суддя також не вважає обґрунтованими посилання захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності на те, що прилад Drager Alkotest 7510, на підставі якого було встановлено в ОСОБА_1 стан алкогольного сп`яніння, мав прострочений термін калібрування, оскільки, відповідно до затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, складає 1 (один) рік, а тому прилад Drager Alkotest 7510 № ARMF 0310 станом на 15 листопада 2020 року був придатний до використання співробітниками поліції.

Також з матеріалів відеозапису з нагрудник камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснювалися його права та обов`язки, під час складання протоколу заперечень від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не надходило, як наслідок доводи захисника в цій частині є безпідставними.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 38, 122-4, 124, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська