33/804/359/21
263/1161/21
Єд иний унікальний номер 263/1161/21
Номер провадження 33/804/359/21
Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий 1 інстанції: Ікорська Є.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ

про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Сидельнікової А.В.

захисника Попова В.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Маріуполь клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Попова В.М. на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.02.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 122-2 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 24 січня 2021 року о 02:36 год., на перехресті вулиці Купріна та бульвару Шевченка у Центральному районі м. Маріуполя, керував транспортним засобом марки «BMW 523І», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу за допомогою маячків синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу за допомогою гучномовного пристрою не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному транспортному засобі 11 0485 на вулиці Гранітна, 144, чим порушив п. 2.4 ПДР України, та вичинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Він же, 24 січня 2021 року о 02:36 год., на перехресті вулиці Купріна та бульвару Шевченка у Центральному районі м. Маріуполя, керував транспортним засобом марки «BMW 523І», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.02.2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 122-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник Попов В.М. в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження про притягнення ОСОБА_1 да адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити через закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУПАП.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, захисник Попов В.М. посилається на те, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , копія постанови йому надіслана не була, про факт розгляду справи він дізнався лише 25.05.2021 року в суді, де написав заяву на отримання копії оскаржуваної постанови.

Вважає, що пропуск строку на апеляційне оскарження постанови є поважним і має бути поновленим.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, про місце, день і час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив (а/с 44).

Захисник Попов В.М. просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 09.02.2021 року, оскільки судовий розгляд проведений без участі його підзахисного, про оскаржувану постанову ОСОБА_1 дізнався лише 25.05.2021 року, тому апеляційна скарга була подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, захисника адвоката Попова В.М., який просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вважає, що цей строк пропущений з поважних причин, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала за таких підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

З протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 288520 та ДПР18 № 288986, які складені 24.01.2021 року щодо порушення п. 2.5 та п. 2.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписав цей протокол, не зазначивши жодних зауважень, при цьому ОСОБА_1 був повідомлений про судовий розгляд цієї справи 09.02.2021 року о 10.00 год. у Жовтневому районному суді м. Маріуполя Донецької області (а/с 2, 14).

Крім того, судом першої інстанції на адресу ОСОБА_1 спрямовувалась судова повістка про виклик останнього до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області на 09.02.2021 року о 10.00 год. (а/с 23).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП відбувся саме 09.02.2021 року о 10.00 год. у Жовтневому районному суді м. Маріуполя Донецької області, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився (а/с 25-26).

З огляду на наведене, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП щодо нього Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, останній не був обмежений у конституційних правах, окрім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ і прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» і «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду і у визначений ст.294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

На підставі ст.289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

Крім того, КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту винесення постанови.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього можливості реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції захисник Попов В.М. посилається лише на те, що ОСОБА_1 про оскаржуване судове рішення дізнався лише 25.05.2021 року, тому вважає, що пропуск строку на апеляційне оскарження постанови є поважним і має бути поновленим.

При цьому ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги із адвокатом тільки 14.06.2021 року (а/с 32).

З огляду на наведене, не можна визнати поважними причинами пропуск строку оскарження постанови суду від 09.02.2021 року, оскільки строк подачі апеляційної скарги на вказану постанову становив по 19.02.2021 року включно, ОСОБА_1 мав можливість у визначені законом строки подати апеляційну скаргу, однак тільки 14.06.2021 року звернувся за правовою допомогою, після чого 18.06.2021 року захисник Попов В.М. подав апеляційну скаргу.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга захисником ОСОБА_2 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, оскільки хоча ОСОБА_1 і не був присутнім в судовому засіданні 09.02.2021 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, однак він був обізнаний про судовий розгляд Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області справи про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч.1 ст.130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, він не був обмежений у конституційних правах, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 18.06.2021 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, в апеляційній скарзі та у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник Попов В.М. не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Таким чином, захиснику ОСОБА_1 адвокату Попову В.М. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.02.2021 року повинно бути відмовлено, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами статей 289, 294, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити захиснику ОСОБА_1 адвокату Попову В.М. у поновлені строку на подачу апеляційної скарги на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.02.2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 1 ст. 122-2 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Апеляційну скаргу на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_1 повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя