Справа № 523/6418/21
Номер провадження 3/523/3776/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділу поліції №3 ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої адміністратором в барі «Чайка», проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.443 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2021р поліцейським ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №574370 за ч.1 ст. 443 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 27.03.2021р о 19год. 30хв. за адресою: м. Одеса, вул. Лузанівський пляж 25, а саме бар «Чайка», будучи адміністратором здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила п.35 пп.1 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», прийнятої відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

У судове засіданні ОСОБА_1 не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Чекмарьова Л.Ю. надіслала на електронну адресу письмові пояснення, в яких зазначає, що її підзахисна вину в скоєнні правопорушення не визнає, просить суд закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх доводів адвокат Чекмарьова Л.Ю. вказує, що ОСОБА_1 не являється суб`єктом господарювання та не здійснює управлінських функцій щодо графіку роботи бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », крім того заклад надавав послуги із здійснення замовлення на винос, а наявні у справі фотоматеріали не являється допустимим доказом, оскільки на них немає дати та часу.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини 1 статті 443 КУпАП не встановлює конкретних правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм під час дії карантину, адміністративних та медико-санітарних заходів, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб, обмежень прав фізичних і юридичних осіб та додаткових обов`язків.

Отже, частина 1 статті 443 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1 ст. 443 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. В даному конкретному випадку, на вимоги згаданої постанови КМУ №1236(в редакції станом на 27.03.2021р), який зазначений в протоколі працівником поліції.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що вона 27.03.2021р о 19год. 30хв. за адресою: м. Одеса, вул. Лузанівський пляж 25, а саме бар «Чайка», будучи адміністратором здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила п.35 пп.1 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(в редакції станом на 27.03.2021р).

Згідно з положеннями п.35 пп.1 на території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки, до яких станом на 27.03.2021 входила Одеська область, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і закладів громадського харчування в аеропортах.

Водночас, суд установив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 , станом на дату складення протоколу, зокрема в розумінні приписів ст.14, ч.1 ст.443 КУпАП, перебувала у трудових відносинах в статусі працівника закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 . Також відсутні відомості з податкової інспекції та пенсійного фонду, з метою перевірки займаної посади ОСОБА_1 та нарахування їй заробітної плати, як особі працевлаштованій у згаданому закладі та сплати нею податків, інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 була наділена повноваженнями на виконання управлінських функцій у зазначеному закладі та повинна була і могла контролювати час роботи закладу в період карантину. При цьому ОСОБА_1 тільки проходила стажування в барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про що свідчить наявна в матеріалах справи її заява(а.с.).

Крім того, матеріали не містять доказів здійснення ОСОБА_1 приймання відвідувачів, при цьому суд не бере до уваги наявні у справі фотоматеріали, оскільки на них не зазначені дата та час, а також вони дуже поганої якості. Також, на цих фотоматеріалах відсутні будь-які відомості чи інформація, які б підтверджували факт приймання ОСОБА_1 відвідувачів.

Заразом, суд установив, що в матеріалах справи відсутні пояснення будь-яких свідків події, відеоматеріали або інші докази винуватості ОСОБА_1 .

Ці обставини породжують в судді сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 та наявності в її дія складу правопорушення.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ч.1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, а матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 взагалі є суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення, що вона здійснювала приймання відвідувачів як суб`єкт господарювання, суд доходить висновку що є недоведеним склад адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 443 КУпАП, а тому провадження в адміністративній справі підлягає закриттю, з підстав п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 443 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Далеко