Справа №: 465/2800/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 рокум.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Гладишева Х.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в.о.директора КЗ ЛОР «Львівський фаховий коледж спорту», проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164-12 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДАСУ №13/0028/2021пр від 13.04.2021 року, який складений головним державним фінансовим інспектором відділу контролю у галузі освіти та науки Західного офісу Дсржаудитслужби Дроздовським Мироном Мироновичем, при проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський фаховий коледж спорту за період з 01.01.2017 року по 30.09.2020 року виявлено нецільове використання бюджетних коштів, а саме за рахунок коштів освітньої субвенції, утримувалася посада заступника директора з навчально-методичної роботи, яка згідно п.3.2 «Типові штатні нормативи училищ та коледжів спортивного профілю» Типових штатних нормативів спеціалізованих навчальних закладів спортивного профілю, затверджених наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 03.12.2012 №1370, посада заступника директора з навчально-методичної роботи (1 шт. од.) вводиться при підготовці фахівців з вищою освітою за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста при ліцензованому обсязі 30 і більше студентів та відповідно повинна була б утримуватися за рахунок коштів місцевого бюджету, що відображено в акті ревізії від 05.03.2021 №131303-21/4, та є порушенням пунктів 20, 22 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 №228, ст.119 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VІ, п.3 Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затвердженого постановою КМУ від 14.01.2015 №6, яким передбачено, що освітня субвенція спрямовується закладам вищої освіти на оплату праці з нарахуванням викладачів, які викладають предмети згідно з Державним стандартом базової і повної загальної середньої освіти, затвердженим постановлю КМУ від 23.11.2011 №1392, а не на заробітну плату для заступника директора з навчально-методичної роботи коледжу. Згідно протоколу дані порушення вчинені в.о. директора Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський фаховий коледж спорту» ОСОБА_1

ОСОБА_1 в судові засідання 27.05.2021 року та 24.06.2021 року не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід розглядати за відсутності вказаної особи та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, адміністративна відповідальність особи за ч.1 ст. 164-12 КУпАП настає за: включення недостовірних даних до бюджетних запитів, що призвело до затвердження необґрунтованих бюджетних призначень або необґрунтованих бюджетних асигнувань; порушення вимог Бюджетного кодексу України при здійсненні попередньої оплати за товари, роботи та послуги за рахунок бюджетних коштів, а також порушення порядку і термінів здійснення такої оплати; здійснення платежів за рахунок бюджетних коштів без реєстрації бюджетних зобов`язань, за відсутності підтвердних документів чи при включенні до платіжних документів недостовірної інформації, а також безпідставна відмова у проведенні платежу органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів; порушення вимог Бюджетного кодексу України при здійсненні витрат державного бюджету (місцевого бюджету) у разі несвоєчасного набрання чинності законом про Державний бюджет України (несвоєчасного прийняття рішення про місцевий бюджет) на відповідний рік.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні права і обов`язки учасників бюджетного процесу, до яких зокрема належать норми Бюджетного кодексу України, "Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ", затвердженого Постановою КМУ від 28.02.2002 N 228, а також норми іншого бюджетного законодавства України.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини, що виникають у процесі виконання Державного бюджету України та місцевих бюджетів, а об`єктивна сторона полягає у використанні бюджетних коштів усупереч їх цільовому призначенню або недотриманні порядку проведення операцій з бюджетними коштами, як це встановлено чинним бюджетним законодавством України.

Слід зазначити, що бюджет - це план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Відповідно до затвердженого бюджетного розпису розпорядники коштів Державного бюджету України одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів, які є основними плановими документами бюджетної установи, які надають повноваження щодо отримання доходів і здійснення видатків, визначають обсяг і спрямування коштів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення цілей, визначених на бюджетний період відповідно до бюджетних призначень. Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Нецільове використання бюджетних коштів - це витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим Бюджетним кодексом України, законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет, виділеним бюджетним асигнуванням чи кошторису.

Суб`єктивна сторона вказаного вище правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.164-12 КУпАП підтверджується матеріалами справи, які є належними доказами в розумінні ст.251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДАСУ №13/0028/2021пр від 13.04.2021 року, актом ревізії фінансово-господарської діяльності КЗ ЛОР «Львівський фаховий коледж спорту» №131303-21/4 від 05.03.2021 року.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-12 КУпАП.

Однак, у відповідності до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч. 3 цієї статті.

За цих обставин не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате - підлягає закриттю (п.7 ст. 247 КУпАП).

При цьому, необхідно враховувати, що безпосередньо КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення», але в теорії адміністративного права триваючими є правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання певного обов`язку, тобто такі правопорушення, які пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених конкретною правовою нормою, і припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або виявленням компетентним органом при проведенні певних перевірок. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків (Листи МЮ України від 01.12.2003 за N 22-34-1465, від 17.07.2007 за N 22-14-493 та від 02.08.2013 за N 6802-0-4-13/11).

Таким чином, триваючими слід визнавати такі порушення бюджетного законодавства України, що характеризуються безперервністю їх учинення протягом певного часу і які тривають доти, доки їх не буде виявлено відповідним компетентним органом або особа не припинить порушувати норми бюджетного законодавства.

Відтак, порушення бюджетного законодавства України, які були допущені ОСОБА_1 не можна вважати триваючим, воно припиняється із одномоментною виплатою щомісяця в рахунок оплати праці, а потім розпочинається знов, тому адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, останнє правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 було вчинено у вересні 2020 року, однак вказаний адмінпротокол відносно нього надійшов до суду 19.04.2021 року. При цьому, ОСОБА_1 неодноразово викликався в судове засідання, проте не з`являвся, а отже, на день розгляду справи - 24.06.2021 року сплинули строки, встановлені законодавством для накладення адміністративного стягнення, тому, відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-12 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадженням закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Гладишева Х.В.