Справа №: 653/78/21
Провадження № 3/653/260/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 січня 2021 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Ковальчук Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Куртуметової Е.А.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

12 січня 2021 року до суду від відділу патрульної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надійшли матеріали відносно громадянина ОСОБА_1 , щодо якого було складено протокол про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2020 року серії БД № 194446.

Згідно із вказаним протоколом 01 листопада 2020 року о 19 год. 00 хв. у м. Генічеську по вул. Миру, 34 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Cinauecento з державним номерним знаком НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 650 від 30.11.2020. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 22 та 29 січня 2021 року, ОСОБА_1 не з`явився. Судова повістка про виклик у судове засідання на 22 січня 2021 року відправлена не була у зв`язку зі встановленими обмеженнями витрат на відправку поштової кореспонденції судами (лист Територіального управління Державної судової адміністрації України від 12.01.2021 № 51/02). Повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи 29 січня 2021 року здійснювалось через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

За таких обставин суддя вважає за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суддя приходить до таких висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин 4, 5, 6 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 17, 20, 22 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Наказ МВС України та МОЗ України № 1452/735), зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння складається у всіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно з п. 5 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі Наказ МВС України № 1395), у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

За змістом інформації з матеріалів справи 01 листопада 2020 року ОСОБА_1 було направлено на огляд на стан наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я. В матеріалах справи наявний лист КНП Генічеської ЦРЛ від 15.12.2020 № 656/07 на адресу відділу патрульної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, у якому вказано, що в токсикологічній лабораторії КНП «Обласний наркологічний центр» Херсонської обласної ради проводилось токсикологічне дослідження біологічних середовищ на наявність етилового алкоголю: в крові, сечі, слині гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як результат записано позитивний ОСОБА_2 -тест «Марихуана» і що в сечі виявлені канабіноїди, дослідження від 30.11.2020 № 650. Час проведення дослідження не зазначений.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський на підтвердження стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 посилається на висновок медичного закладу № 650 від 30.11.2020 та зазначає, що висновок медичного закладу додається до протоколу, однак суду вказаний висновок надано не було.

З наданих суду доказів не має можливості встановити, чому висновок медичного закладу № 650 датований 30 листопада 2020 року, тоді як згідно з протоколом адміністративне правопорушення було вчинене 1 листопада 2020 року.

Також суду не надано суду доказів повідомлення ОСОБА_1 змісту висновку щодо результатів його медичного огляду на стан сп`яніння та вручення йому такого висновку, як того вимагає Наказ МВС України та МОЗ України № 1452/735.

Окрім того, за змістом ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 30.12.2020 року та доданих до нього матеріалів вбачається, що такий складався за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у ньому відсутні підписи ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про ознайомлення зі змістом протоколу та про те, що йому роз`яснено його права та обов`язки. Запис про відмову особи від підписання протоколу також відсутній.

Копія протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не направлялась, а додана до матеріалів про адміністративне правопорушення. Згідно з рапортом поліцейського ВПП в АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_3 на неодноразові запрошення до Генічеського ВП ГУНП гр. ОСОБА_1 не реагував, від працівників поліції під час неодноразової спроби візиту переховувався за місцем мешкання. Зазначено, що гр. ОСОБА_1 робив усе, що унеможливлювало проведення розгляду справи та складення протоколу в його присутності. Однак, доказів на підтвердження вказаних обставин до протоколу не додано, так само як і підтверджень про належний виклик ОСОБА_1 для складення протоколу або направлення йому копії цього протоколу.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У справі від 15.05.2008 «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) Уряд України визнав загалом кримінально-правовий характер КУпАП (пункти 17, 21 рішення).

Конституцією України закріплено презумпцію невинуватості.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України» та ін.).

Суд не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Такі дії будуть свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Підсумовуючи викладене, зважаючи, що вина правопорушника повинна бути встановлена відповідно до критерію «поза розумним сумнівом», а всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, на всі порушення допущені в процесі проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 194446 від 30.12.2020 не підтверджені належними та допустимими доказами, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення має бути закрите відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП,

постановила:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Генічеського районного суду Н. В. Ковальчук