Провадження № 33/824/3216/2021 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою Київської митниці Держмитслужби на постанову Солом`янського районного суду м.Києва від 28 травня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Солом`янського районного суду м.Києва від 28 травня 2021 року провадження по справі про порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Вилучено згідно протоколу про порушення митних правил №1932/10000/20 від 18 грудня 2020 року предмети - Барельєф та 27 паперових банкнот і повернуто ОСОБА_1 .

З постанови суду та протоколу про порушення митних правил №1932/10000/20 від 18.12.2020 року вбачається, що того ж дня під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «Д», ОСОБА_1 , яка відлітала з України до Німеччини, м.Берлін, літаком а/к «Ryanair», рейсом №FR 3199, для проходження митного контролю обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч.5 ст.366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари (в тому числі і переміщувані в супроводжуваному багажі) не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

Після усного опитування ОСОБА_1 було запрошено до службового приміщення митниці та проведено добровільний огляд ручної поклажі. Після проведення огляду ручної поклажі в валізі громадянки ОСОБА_1 без ознак приховування було виявлено предмети культурного вжитку, а саме: Барельєф «Виступ добровольців 1792 року»(« Марсельєза »), згідно висновку державної експертизи від 15.12.2020 року №13 виданий Національним музеєм мистецтв імені Богдана та Варвари Ханенків. Після цього пассажирку було запрошено до багажного відділення терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль», де в валізі пасажирки рожевого кольору (багажна бирка №/SEQ 0006, виписана на ім`я ОСОБА_1 ). було виявлено 27 паперових банкнот випуску до 1961 року.

Зазначені предмети культурного вжитку переміщувались без ознак приховування. Зі слів ОСОБА_1 зазначені предмети вона придбала на онлайн аукціоні « Violity » (https://auction.violity/com ). Період виготовлення згідно даних аукціону «Violity» становить до 1960 року, проте в експертному висновку державної експертизи від 15.12.2020 року №13 виданому Національним музеєм мистецтв імені Богдана та Варвари Ханенків, період виготовлення вказаний кінець 20 століття.

На момент проходження митного контролю ОСОБА_1 не мала дозвільних документів на право переміщення через митний кордон України предметів культурного вжитку і до перетину лінії «зелений коридор» до інспекторів митниці не зверталася та митної декларації не заповнювала.

Своїми діями пасажирка ОСОБА_1 порушила порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, яким обмежено переміщення культурних цінностей через митний кордон України відповідно до Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.1999 року №1068-ХІV, та Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 року №258.

Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 28 травня 2021 року провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Вилучено згідно протоколу про порушення митних правил №1932/10000/20 від 18 грудня 2020 року предмети - Барельєф та 27 паперових банкнот і повернуто ОСОБА_1 .

В обґрунтуванні суд послався на те, що згідно з висновком мистецтвознавчої експертизи №47 від 05.05.2021 року №286, проведеної Національним музеєм історії України, вилучені у ОСОБА_1 банкноти не відносяться до виробів, що мають всі (або переважну більшість) складових, які входять до поняття «культурні цінності», представлені на експертизу паперові грошові знаки є зразками масових загальнодержавних емісій і серед них відсутні рідкісні та унікальні. Оскільки зазначені в описі предметів під №№1-12, 14-17, 19, 21-24, 26-27 банкноти не є рідкісними та унікальними, вони не можуть бути занесені до Державного реєстру національного культурного надбання, а предмети, зазначені в описі під №№13, 18, 20, 25 внаслідок поганого стану збереження втратили колекційну цінність.

Також експерт зазначив у висновку, що свідоцтво направо вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України необхідно отримувати лише якщо предмети визначено культурними цінностями за результатами експертизи.

Отже, оскільки вилучені у ОСОБА_1 предмети не є культурними цінностями, законодавством України не встановлено заборон та обмежень на переміщення через митний кордон України, а отже їх переміщення з обранням зони (коридору) спрощеного митного контролю не становить складу порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено статтею 471 МК України.

Вказував, що будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду також не надано, тому вважав, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду, в апеляційній скарзі представник Київської митниці просить постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил за ст.471 МК України, та застосувати до неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень й конфіскації предмету правопорушення.

Скаргу обґрунтовував тим, що своїми діями громадянка України ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст.366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_1 , яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», предметів, переміщення яких через митний кордон обмежено законодавством України, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України.

В ході здійснення провадження у вищезазначеній справі з метою визначення питання віднесення вищевказаних предметів правопорушення до культурних (історичних, музейних, тощо) цінностей, було призначено мистецтвознавчу експертизу. Проведення зазначеної експертизи доручено фахівцям Національного історичного музею України.

Згідно Висновку НІМУ від 05.05.2021 року №48 (вихідний №287) наданий на дослідження барельєф «Марсельеза» («Виступ добровольців 1792 року») є сучасним не автентичним твором мистецтва, сувенірною продукцією-реплікою, для оздоблення помешкань американського бренда «European Bronze Finery», з твору французького скульптора Ф.Рюда . Твір не має культурної цінності, не належить до Музейного фонду України та не може бути занесений до Державного реєстру національного культурного надбання. Оціночна вартість твору 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн.

Згідно Висновку НІМУ від 05.05.2021 року №47 (вихідний №286) надані на дослідження паперові грошові знаки є зразками масових загальнодержавних емісій, серед них відсутні рідкісні та унікальні, не можуть бути віднесені до Державного реєстру національного культурного надбання та мають виключно історичну цінність.

Крім того, зазначено, що 4 з 27 предметів, а саме, позиції 13,18,20 та 25 мають поганий стан збереження і тому не мають ні історичної, ні культурної цінності. Прогнозована вартість 27 предметів станом на 19.02.2021 року складає 1165 гривень.

Загальна вартість тимчасово вилучених у громадянки України ОСОБА_1 , з урахуванням відомостей, зазначених у Висновках НІМУ №48 та №47, складає 13 665 грн.

З огляду на викладене скаржник вважає, що постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 28.05.21 не відповідає меті адміністративного стягнення та не сприяє вихованню порушника в дусі додержання чинного законодавства України, тому зазначена постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Київської митниці Держмитслужби Короля Л.І. в підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення Зудінова О.О. - представника ОСОБА_1 (особи, яка притягується до адміністративної відповідальності), який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що постанова судді є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст.ст.245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався повністю та прийняв законне й обґрунтоване рішення про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку.

Суд вірно зазначив, що матеріали справи не містять жодних належних доказів на підтвердження переміщення ОСОБА_1 через митний кордон товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.365 МК України громадяни за умови дотримання вимог цього Кодексу та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Частиною 2 статті 373 МК України встановлено, що Порядок вивезення (пересилання) громадянами за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з мстою їх відчуження визначається Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року

№448 «Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України з дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів з них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження» встановлено, що вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами культурних цінностей з метою їх відчуження здійснюється у разі, коли сумарна фактурна вартість культурних цінностей:

- не перевищує суму, еквівалентну 10000 євро, на підставі свідоцтва встановленого зразку на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей та з обов`язковим письмовим декларуванням;

- перевищує суму, еквівалентну 10 000 євро, - на умовах поміщення товарів у митний режим експорту.

Визначення терміну «культурна цінність» міститься в статті 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», згідно з яким це - об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, зокрема, оригінальні художні твори живопису, графіки та скульптури, художні композиції та монтажі з будь-яких матеріалів, твори декоративно - прикладного і традиційного народного мистецтва; рідкісні монети, ордени, медалі, печатки та інші предмети колекціонування.

Виключний перелік культурних цінностей, які заборонені до вивезення з України визначено статтею 14 вказаного Закону, а саме: культурні цінності, занесені до Державного реєстру національного культурного надбання; культурні цінності, включені до Національного архівного фонду; культурні цінності, включені до Музейного фонду України.

Інші культурні цінності згідно зі статтею 13 Закону та наведеною вище постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №448 можуть бути вивезені за межі території України на підставі свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей.

Отже, зазначене свідоцтво видається на право вивезення виключно тих предметів, які становлять культурну цінність.

Разом з тим, згідно з наявним в матеріалах справи висновком державної експертизи від 15.12.2020 року №13, проведеної на замовлення ОСОБА_1 . Національним музеєм мистецтв імені Богдана та Варвари Ханенків, поданий на експертизу твір є зменшеною реплікою знаменитого монументального кам`яного барельєфу «Виступ добровольців 1792 року (також відомий як « Марсельєза » або «Пісня відбуття» ...), виконаного Франсуа Рюдом ( 1784 - 1855 ) для східного фасаду Паризької тріумфальної арки. Його відрізняє невисока художня якість, деталі зображення пророблені нечітко, також наявні диспропорції у моделюванні фігур персонажів. Разом з невідповідним підписом та привареним клеймом такі характеристики притаманні сувенірній тиражній продукції, виробленій у Китаї наприкінці 20 століття. Відповідно до висновку державної експертизи твір не належить до Музейного фонду України і не рекомендований до занесення до Державного реєстру національного культурного надбання (а.с.20-23).

Зазначений висновок підтверджується висновком державної експертизи культурних цінностей на барельєф « Марсельєза » («Виступ добровольців 1792р») №48 від 05.05.2021 року, підготовленим Національним музеєм історії України, відповідно до якого вилучений у ОСОБА_1 барельєф «Марсельєза» не має культурної цінності, не належить до Музейного фонду України та не може бути занесений до Державного реєстру національного культурного надбання (а.с.32 - 38).

Що стосується вилучених у ОСОБА_1 банкнот, то відповідно до статті 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» такі банкноти як предмети колекціонування можуть бути віднесені до культурних цінностей за умови, що вони є рідкісними.

Проте, згідно з висновком мистецтвознавчої експертизи №47 від 05.05.2021 року №286, проведеної Національним музеєм історії України, вилучені у ОСОБА_1 банкноти не відносяться до виробів, що мають всі (або переважну більшість) складових, які входять до поняття «культурні цінності»; представлені на експертизу паперові грошові знаки є зразками масових загальнодержавних емісій і серед них відсутні рідкісні та унікальні; оскільки зазначені в описі предметів під №№1-12, 14-17, 19, 21-24, 26-27 банкноти не є рідкісними та унікальними, вони не можуть бути занесені до Державного реєстру національного культурного надбання, а предмети, зазначені в описі під №№13, 18, 20, 25 внаслідок поганого стану збереження втратили колекційну цінність (а.с.39-57, 55, 56).

Також експерт зазначив у висновку, що свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України необхідно отримувати лише якщо предмети визначено культурними цінностями за результатами експертизи (а.с.56).

Таким чином, суд вірно зазначив, що оскільки вилучені у ОСОБА_1 предмети не є культурними цінностями, законодавством України не встановлено заборон та обмежень на переміщення через митний кордон України, а тому їх переміщення з обранням зони (коридору) спрощеного митного контролю не становить складу порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено статтею 471 МК України.

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду також не надано.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліга проти Франції» від 23 вересня 1998 року Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України, тому провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, а вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1932/10000/20 від 18 грудня 2020 року, предмети - Барельєф та 27 паперових банкнот підлягали поверненню ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою і відсутні підстави для її скасування, а тому у зв`язку з цим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 КпАП України та ст.ст.487, 527 МК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м.Києва від 28 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник