Справа №544/838/21
Пров.№3/544/221/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі судді Сайко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , непрацюючого, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП, що полягає в несплаті ним аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно виконавчого листа № 2-712/09, виданого 27.11.2009 Пирятинським районним судом Полтавської області, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 55 482 грн 65 коп, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що у зв`язку зі зміною його матеріального становища та не можливістю офіційно працевлаштуватись, у нього утворилась заборгованість по аліментах. Зазначає, що на даний час у нього змінився сімейний стан, оскільки у 2015 та 2017 роках у нього народилося ще двоє дітей, у 2018 році він одружився. На його утриманні, крім дітей, перебуває дружина, яка не працює, оскільки доглядає своїх батьків, які мають групу інвалідності. Починаючи з кінця 2019 року, він має неофіційні підробітки на будівництві у м. Києві. Однак, у зв`язку з карантинними обмеженнями, заробітки зменшились, а борг по аліментах тільки зростає. Вказує, що звертався до суду про зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/3 до 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходів). Пояснює, що не відмовляється від сплати аліментів і погашення заборгованості, однак ряд суб`єктивних подій призвели до його зубожіння та відсутності достатніх коштів для сплати аліментів. Зазначає, що вже двічі добровільно перерахував кошти стягувача на загальну суму 12 000 грн для погашення заборгованості. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки він, незважаючи на відсутність офіційного працевлаштування, намагається працювати, забезпечуючи як нову сім`ю, так і сплачувати аліменти. Тому просить суд визнати його невинним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 183-1КУпАП встановлена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року.

ОСОБА_1 є боржником за виконавчим листом № 2-712/09, виданим 27.11.2009 Пирятинським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.08.2009 і до досягнення дитиною повноліття.

15.01.2020 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-712/09, виданого 27.11.2009.

На підставі рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.04.2021 зменшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/3 чсастини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Згідно з розрахунком, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, заборгованість зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 станом на 01.04.2021 становить 55 482,65 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання. Лише за 2020 рік заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Також з розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 частково сплачувались аліменти в жовтні 2020 року та в квітні 2021 року, на загальну суму 8 296 грн 69 коп. Крім цього, згідно квитанцій від 04.06.2021 та 06.07.2021 ОСОБА_1 після надправлення до суду протоколу про адмінправопорушення частково погасив заборгованість у розмірі 12 000 грн.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об`єктивної сторони, вказаний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. Суб`єктивна сторона проступку характеризується виною у формі як необережності так і умислу, але при відсутності ознак злісного ухилення від сплати аліментів, передбаченого статтями 164, 165 Кримінального кодексу України. При цьому, виходячи з диспозиції статті, не має значення, з яких причин особа не платить аліменти і чи були вони поважними, а достатньо лише факту несплати, який призвів до виникнення заборгованості у загальній сумі платежів понад шість місяців. Наявність в особи об`єктивних чи непереборних причин, які унеможливлювали сплату аліментів (наприклад, тяжка тривала хвороба, надзвичайна ситуація або воєнні дії тощо), мають бути враховані судом при розгляді справи з метою вирішення питання про розмір стягнення або наявності підстав для звільнення особи від відповідальності через крайню необхідність (ст. 18 КУпАП), чи закриття справи за статтею 22 КУпАП.

ОСОБА_1 не надав суду переконливих доказів, що заборгованість по сплаті аліментів виникла у нього через втрату роботи саме у зв`язку з карантинними обмеженнями. Заборгованість по сплаті аліментів існувала у нього і до запровадження цих обмежень. Наявність у нього на утриманні ще двох неповнолітніх дітей не може бути підставою для звільнення його від сплати аліментів на старшу дитину, а може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Діти у боржника народилися у 2015 та 2017 роках, а з позовом про зменшення розміру аліментів він звернувся до суду лише у 2021 році. Таким чином, зазначені у письмових поясненнях ОСОБА_1 причини несплати аліментів, не є підставою для звільнення його від відповідальності через крайню необхідність чи закриття справи за малозначністю.

Отже, оскільки в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, суд вважає за необхідне притягнути правопорушника до адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є не тільки мірою відповідальності, але й служить вихованню особи, яка скоїла правопорушення, суд вважає можливим призначити правопорушнику мінімальне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин, що відповідає ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. 183-1, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягти із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. на рахунок отримувача ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови через Пирятинський районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя - О. О. Сайко