П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держпраці у Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене

ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , директор ПрАТ «Южмормонтаж»,

в с т а н о в и в:

10.12.2020 до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №ХС 17969/502/АВ/П/ПТ від 23.11.2020 вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора ПрАТ «Южмормонтаж» за період з березня 2020 р. по листопад 2020 р. допустив наступні порушення, а саме:

1) в порушення ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108 виплата заробітної плати на підприємстві не проводиться два рази на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, відповідно до зведених відомостей на перерахування заробітної плати за травень, червень, серпень та вересень 2020 р. заробітна плата працівнику ОСОБА_2 була виплачена 13.05.2020 за березень, 19.06.2020 за квітень, 04.08.2020 за травень, 18.09.2020 за червень.

2) в порушення ст. 34 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством підприємством не провадиться. Так, звільненому працівнику ОСОБА_2 відповідно до зведеної відомості на перерахування заробітної плати за травень від 13.05.2020 №304 була виплачена заробітна плати за березень у сумі 8158,29 грн., але компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати з урахуванням індексу споживчих цін (далі ІСЦ) за місяць за який виплачується дохід, а саме: за березень коефіцієнт ІСЦ склав 0,8% підприємством не нараховувалась та не виплачувалась. Також відповідно до зведеної відомості на перерахування заробітної плати від 13.10.2020 р. №484 та від 30.10.2020 р. №511 звільненому працівнику ОСОБА_2 у жовтні 2020 була виплачена частина заробітної плати за липень 2020 у сумі 1326,38 грн. та за серпень у сумі 3163,19 грн., однак компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати з урахуванням ІСЦ за місяць за який виплачується дохід, а саме: за липень коефіцієнт ІСЦ склав 0,3%, за серпень 0,5% працівнику не нарахована та не виплачена.

3) в порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать їм від підприємства не провадиться в день звільнення. Так, ОСОБА_2 відповідно до наказу від 09.10.2020 № 51-к звільнений з посади головного економіста з фінансової роботи з 12.10.2020, проведено розрахунок з працівником 13.10.2020, 23.10.2020, 30.10.2020 та 03.11.2020.

4) в порушення ч. 1 ст. 117 КЗпП звільненому працівнику ОСОБА_2 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку не нараховувався та не виплачувався.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме: порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, надавши заяву з проханням проводити судовий розгляд за його відсутності. Подав письмові заперечення з приводу складеного протоколу, де вказав, що вину не визнає, просить закрити провадження у справі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що у товаристві оплата праці встановлена один раз на місяць, що визначено умовами колективного договору. В період з 18.03.2020 для ОСОБА_2 запроваджено дистанційну роботу вдома, на підставі його власної заяви, тобто працівнику зараховувалось 8 годин праці без постійного знаходження на робочому місця, на дату здійснення інспекційного відвідування заборгованість із виплати заробітної плати відсутня, також працівник ОСОБА_2 не пред`являв вимог до Товариства по отриманню середнього заробітку до отримання остаточного розрахунку. Прокол відносно нього складений без його участі, права відповідно до ст. 268 КУпАП йому не роз`яснені і для складання протоколу його не викликали, оскільки він був на лікарняному з 23.11.2020, що на його думку є грубим порушенням.

Також звернув увагу суду на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення йому вручено не було, як він не направлявся і поштою. 23.11.2020 на адресу ПрАТ «Юрмормонтаж» було направлено акт перевірки, проте він перебував на лікарняному, а тому вказаний документ не отримав. Вважає, що порушення процедури вручення протоколу тягне за собою є незаконність, а відповідно свідчить про відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності .

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення обґрунтована особою, уповноваженою на складання протоколу, наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення №ХС 17969/502/АВ/П/ПТ від 23.11.2020 р. в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХС 17969/502/АВ/П/ПТ від 23.11.2020 р. відповідно до якого виявлено наступні порушення: 1) в порушення ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108 виплата заробітної плати на підприємстві не проводиться два рази на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, відповідно до зведених відомостей на перерахування заробітної плати за травень, червень, серпень та вересень 2020 року заробітна плата працівнику ОСОБА_2 була виплачена 13.05.2020 за березень, 19.06.2020 за квітень, 04.08.2020 за травень, 18.09.2020 за червень; 2) в порушення ст. 34 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством підприємством не провадиться. Так, звільненому працівнику ОСОБА_2 відповідно до зведеної відомості на перерахування заробітної плати за травень від 13.05.2020 №304 була виплачена заробітна плати за березень у сумі 8158,29 грн., але компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати з урахуванням індексу споживчих цін (далі ІСЦ) за місяць за який виплачується дохід, а саме: за березень коефіцієнт ІСЦ склав 0,8% підприємством не нараховувалась та не виплачувалась. Також відповідно до зведеної відомості на перерахування заробітної плати від 13.10.2020 року №484 та від 30.10.2020 №511 звільненому працівнику ОСОБА_2 у жовтні 2020 була виплачена частина заробітної плати за липень 2020 у сумі 1326,38 грн. та за серпень у сумі 3163,19 грн., однак компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати з урахуванням ІСЦ за місяць за який виплачується дохід, а саме: за липень коефіцієнт ІСЦ склав 0,3%, за серпень 0,5% працівнику не нарахована та не виплачена; 3) в порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать їм від підприємства не провадиться в день звільнення. Так, ОСОБА_2 відповідно до наказу від 09.10.2020 №51-к звільнений з посади головного економіста з фінансової роботи з 12.10.2020, проведено розрахунок з працівником 13.10.2020, 23.10.2020, 30.10.2020 та 03.11.2020; 4) в порушення ч. 1 ст. 117 КЗпП звільненому працівнику ОСОБА_2 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку не нараховувався та не виплачувався;

- зведеними відомостями на перерахування заробітної плати ОСОБА_2 та інших виплат №304 за березень 2020 року, №334 за квітень 2020 року, №401 за травень 2020 року, №454 за червень 2020 року, № 484 за липень 2020 року, №511 за серпень 2020 року, №480 за вересень 2020 року, №505 та , №510 за липень 2020 року, №514 за серпень 2020 року;

- розрахунковою відомістю організації ПрАТ «Южмормонтаж» за жовтень 2020 р. про нарахування ОСОБА_2 грошових коштів;

- довідкою про остаточний розрахунок зі звільненими працівниками ПрАТ «Южмормонтаж» за період березень 2020 року жовтень 2020 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 звільнено 09.10.2020 згідно наказу №51-к, а остаточний розрахунок проведено 13.10.2020, 23.10.2020, 30.10.2020 та 03.11.2020;

- наказом №13-к від 27.02.2020 ОСОБА_2 прийнято на посаду головного економіста з фінансової роботи з 02.03.2020 з посадовим окладом 10000 грн. з випробувальним терміном на 2 місяці;

- наказом №51-к від 09.10.2020, відповідно до якого ОСОБА_2 звільнено з посади головного економіста з фінансової роботи з 12.10.2020 за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України з виплатою компенсації за 17 днів невикористаної відпустки.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, суд враховує таке.

Так за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від його отримання та підписання о 14:55 годині 23.11.2020. протокол було складно в один день з актом інспекційного відвідування. Останній містить відомості про його направлення для ознайомлення ОСОБА_1 , проте не зазначено про причини його невручення особисто.

Наведений факт, на думку суду свідчить про ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення від 23.11.2020 було складено не у присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тому твердження особи уповноваженої на складання протоколу про те, що ОСОБА_1 відмовився від його отримання не відповідає дійсності. Особа, уповноважена на складання протоколу на виклик до суду не зявилась, наведені обставини не спростувала.

Вказана обставина дає підстави вважати, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, як особі, відносно якої складається протокол.

Відповідно ж до позиції Верховного Суду від 31.01.2019 р. в справі №760/10803/15-а аналіз правових положень ст. ст. 254, 268 КУпАП дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Позбавлення особи можливості реалізувати надані їй права, які передбачені ст. 268 КУпАП, на думку суду касаційної інстанції, не має форму незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Наведене свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому не може вважатись належним доказом з огляду на вимоги ст. 252 КУпАП.

Оскілки саме протокол про адміністративне правопорушення є доказом, на підставі його встановлюються обставини інкримінованого особі правопорушення, за фактичної відсутності останнього, суд позбавлений можливості надавати оцінку іншим доказам по справі та самостійно встановлювати обставини, допущених порушень.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП. Отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 41, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська