17.02.2021 Єдиний унікальний номер 205/9668/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 118317 від 25 листопада 2020 встановлено, що 25 листопада 2020 о 17:00 годині в м. Дніпро на вул. В.Діївська, 219 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою Drager Alkotest 6820, проба склала 2.11 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав в повному обсязі, суду пояснив, що дійсно 25 листопада 2020 о 17:00 годині в м. Дніпро на вул. В.Діївська, 219, він керував транспортним засобом марки «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2 , де був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому, що він став учасником ДТП та залишив місце події, через що у нього почав погіршуватися його стан здоров`я, розпочалося хвилювання та він вимушений був вжити заспокійливих ліків. Надалі, в ході спілкування з співробітниками поліції останні запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому він своє перебування в стані алкогольного сп`яніння заперечував. Будь-якого візуального огляду на наявність ознак сп`яніння співробітниками поліції здійснено не було, вони не були особисто перелічені ОСОБА_1 як і не були перелічені в присутності свідків. Після використання вказаного спеціального технічного засобу та оголошення його результатів співробітники поліції, грубо порушуючи Інструкції, не з`ясували у ОСОБА_1 чи згоден він з його результатом, не запропонували йому у разі незгоди пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, після чого склали протокол за ст. 130 КУпАП. Крім того, через своє хвилювання та поганий зір ОСОБА_1 не бачив, які саме документи працівники поліції надають йому підписати, а також які саме документи підписують свідки.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані до справи докази, приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, почала рухатись.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає у разі: коли така особа, яка керує транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або відмовилась від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, та а також передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або відмовилася від проходження у встановленому порядку огляду на встановлення стану сп`яніння .

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція 2) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП чітко визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому згідно з частиною 5 даної норми огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені вище положення кореспондуються з положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі Інструкція) та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (надалі Порядок).

Враховуючи вище викладені вимоги закону, доводи ОСОБА_1 стосовно того, що він не погодився з результатами приладу «Драгер» та не був направлений працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду заслуговують на увагу.

Згідно з процедурою огляду водія на стан сп`яніння, яка передбачена п.6 та п.7 розділу 1 Інструкції, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вказаних вимог, вважається недійсним.

З аналізу представлених доказів, чек-тест до протоколу про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів, письмові поясненнями свідків, дійсно вбачається, що ОСОБА_1 при свідках пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу, в результаті даного огляду було встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, з чим згідно наданих у судовому засіданні поясненнях останній не погодився.

Разом з тим дані з вказаних доказів не в повній мірі відповідають даним відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, який на думку суду є основним доказом, оскільки на ньому об`єктивно зафіксовано усі події огляду ОСОБА_1 .

З оглянутого відеозапису з нагрудної камери встановлено: працівниками поліції без зазначення ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», на що останній погодився в присутності свідків. Після використання вказаного спеціального технічного засобу та оголошення його результатів співробітники поліції, грубо порушуючи п.7 розділу І Інструкції, не з`ясували у ОСОБА_1 чи згоден він з його результатом, не запропонували йому у разі незгоди пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Співробітники поліції не чекаючи згоди або незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відразу заявили ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому працівники поліції не надали ОСОБА_1 направлення до закладу охорони здоров`я, не роз`яснили йому право на проходження такого огляду.

Тобто відеозаписом зафіксовано незгоду особи з результатами огляду на стан сп`яніння, що у відповідності до положень ч.3 ст. 266 КУпАП повинно було би бути підставою для направлення водія для огляду в медичний заклад. Разом з тим огляд в медичному закладі не проводився, водієві - ОСОБА_1 відмовлено у направленні до закладу охорони здоров`я.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь (частина 3 статті 62 Конституції України ). Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є недоведеним.

У зв`язку з недоведеністю вини водія у скоєнні вказаного в протоколі правопорушення, доходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.М. Таус