Справа № 508/295/21
№ 3/508/202/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С. розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце мешкання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 187 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 перебуваючи під адміністративним наглядом, встановим згідно постанови Миколаївського районного суду Одеської області від 29 грудня 2020 року, 22 квітня 2021 року о 22 годині 40 хвилин був відсутній за місцем свого проживання, чим порушив умови адміністративного нагляду.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав, не оспорюючи фактичних обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що в цей день він перебував на підзаробітках, саме це і стало причиною відсутності в зазначений час вдома. Просив суворо не карати.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При винесенні постанови суддею враховано, що факт вчинення адміністративного правопорушення та вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджуються низкою належних та допустимих доказів, які не були спростовані у суді; а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР № 336663 від 23.04.2021 року, копією воді постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 29.12.2020 року (справа № 508/1065/20); відомостями перевірки особи, яка перебуває під адміністративним наглядом; письмовими поясненнями ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та іншими наявними матеріалами в справі.

Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено не було, а тому дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП доведена повністю.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

При цьому для притягнення особи до адміністративної відповідальності обсяг доказів, долучених до матеріалів справи, в їх сукупності повинен бути необхідним та достатнім для беззаперечного висновку про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення.

Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд також враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 1 КУпАП, тобто порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

При вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення за вчинене правопорушення, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Категорія (поняття) малозначність у даному випадку означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Як було встановлено судом, при вчиненні ОСОБА_1 вказаного правопорушення, не було завдано значних збитків державним та суспільним інтересам, а також безпосередньо громадянам.

Враховуючи вищевикладені обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 187 ч. 1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

За умовами ч. 3 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 22, 187 ч. 1, 284 КпАП України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, та за малозначністю вчиненого правопорушення звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись при цьому усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду у десятиденний термін з дня її проголошення.

Суддя : Д.С. Банташ