ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/8581/21

Провадження №3/522/6638/21

30 червня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Донцов Д.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси 18.05.2021 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №578900 від 21.05.2021 року, відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого зазначено, що 17.04.2021 року об 19 год. 00 хв. знаходячись за адресою: м. Одеса, Приморський бульвар, 10, у закладі Бар «Устрична» перебуваючи на посаді адміністратора допустив його роботу, чим порушив п. 11 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали додані до нього, суд приходить до наступних висновків.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КпАП України, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44-3 КпАП України (у редакції на час складання протоколу про адміністративне правопорушення) порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативно правових актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

У складеному протоколі серія ВАБ №578900 від 21.05.2021 року міститься посилання на порушення ОСОБА_1 пунктів 11 Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», положення яких не стосуються складу адміністративного правопорушення, описаного у протоколі, посилань на інші норми вказаної постанови КМУ або інші нормативно-правові акти протокол не містить. Таким чином неможливо встановити, які саме правила карантину були порушені.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Однак до даного протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не було надано пояснення осіб, інших пояснень свідків чи понятих, документів які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Долучені до протоколу фотознімки не містить відображення протиправних дій ОСОБА_1 .

Виконуючи вимоги ст. 280 КУпАП в частині з`ясування питання, щодо встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 є адміністратором бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на підтвердження чого не надано жодного доказу, доказів того, що в його безпосередні обов`язки входить організація роботу суб`єкта господарювання суду не надано.

Поняття суб`єкта господарювання визначенні ст. 55 ГК України, а саме суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, оцінуючи надані докази, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів щодо вчинення адміністративного правопорушення суду не надано.

Уповноважені особи на складання протоколу зобов`язані збирати докази, при виявленні адміністративного правопорушення за яке відповідає суб`єкт господарювання, поліцейські мають можливість здійснити фіксування правопорушення, збір доказів відповідно ст. 251 КУпАП та встановивши, яка саме особа здійснює господарську діяльність за допомогою Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та викликавши відповідальну особу для дачі пояснень, встановити наявність порушення. Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, фактичне перебування на робочому місці найманого працівника, враховуючи наведені норми, не є виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а після виявлення відповідальної особи, поліцейські мають скласти протокол про адміністративне правопорушення не пізніше 24 годин.

Вирішуючи питання, чи може протокол про адміністративне правопорушення бути єдиним доказом вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статі 251 КУпАП, оскільки за своє правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевіренні за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази, надані ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, та надавши їм оцінку, судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

З врахуванням наявних матеріалів у справі, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.44-3,247,280 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.Ю. Донцов