Справа № 369/5291/21
Провадження № 3/369/3912/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.05.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

12 квітня 2021 року о 17:35 год., водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка повторно протягом року вчинила будь-яке з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем «Chery Elara», днз НОМЕР_2 , по вул. Кільцева, 15 в с. Горенка Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно з довідкою інспектора АП ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2021 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Дана інформація також підтверджується інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме будучи особою, яка повторно протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину в порушенні ПДР України, передбачених п. 2.5 визнав повністю та підтвердив, що того дня дійсно вживав алкогольні напої, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність водія за дії, вчинені особою, яка повторно протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення будь-яких порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд зауважує, що диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП, передбачено декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння та яка повторно протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 082876 від 12 квітня 2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , довідкою інспектора АП ВП № 2 Бучанського РУП ГНП в Київській області, згідно з якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2021 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 082885 від 14 квітня 2021 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, інформацією, що міститься на DVD диску, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, витягом з ЄДРСР постанова суду.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 082876 від 12 квітня 2021 року, складеного у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, ОСОБА_1 будь-яких зауважень не висловив підписавши його, вбачається порушення водієм п. 2.5 ПДР України.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що передає керування своїм транспортним засобом тверезому водію ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дає підстави суду вважати, що ОСОБА_1 вину в порушенні п. 2.5 ПДР України визнав.

Також, ці обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, з переглянутого відео, відзнятого при оформленні адміністративних матеріалів чітко вбачається, що водію ОСОБА_1 патрульним запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного пристрою та в закладі охорони здоров`я від якого він відмовився.

У зв`язку з чим водій ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом «Chery Elara», днз НОМЕР_2 , що підтверджується наявною в протоколі про адміністративне правопорушення вказівкою про передачу транспортного засобу тверезому водію ОСОБА_4 на зберігання.

Тобто, зазначене діяння містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доведена поза розумним сумнівом, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим суд накладає на нього адміністративне стягнення, у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При цьому, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, а також дані про особу ОСОБА_1 , суд не вважає за доцільне накладати на ОСОБА_1 , додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 8, 40-1, 130 ч. 2, 283, 284 ч. 1 п. 1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 082876 від 12 квітня 2021 року) та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак