Справа № 336/323/21
Пр. № 3/336/438/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із управління патрульної поліції в Запорізькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складено 7 січня 2021 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, о 12-00 годині 7 січня 2021 року керувала автомобілем «KIA SPORTAGE», державний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 2 по вул. Вороніна в м. Запоріжжі з ознаками наркотичного сп`яніння, на що вказували зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Такі дії ОСОБА_1 , за висновком автора протоколу, містять ознаки порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» та утворюють диспозицію частини 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнав, і пояснив, що в зазначений день він на власному автомобілі здійснював рух по вул. Вороніна в м. Запоріжжі, під час якого транспортний засіб під його керуванням почав переслідувати автомобіль патрульної поліції. Жодних вимог правил про безпечний рух він не припускався. По мірі висування вимог зупинитися зрушив вправо до узбіччя та зупинив авто, надав на вимогу поліцейських паспорт громадянина України і посвідчення водія, хоча ніхто із співробітників поліції всупереч закону не пояснив йому причину зупинки. Без будь-яких коментарів про причину зупинки поліцейські пред`явили йому звинувачення про перебування у стані сп`яніння, не пояснюючи якого саме, та висунули вимогу поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Він пояснив, що підстав для проведення такого огляду немає, оскільки він взагалі не вживає ані спиртні напої, ані наркотичні засоби, тим більш перебуваючи за кермом, так як повністю усвідомлює зміст відповідальності особи, що керує джерелом підвищеної, коли небезпеки. За вказаних обставин, коли не було жодної підстави для припущення у нього стану сп`яніння та неповідомлення, наявність якого саме сп`яніння підозрює у нього співробітник поліції, незабезпечення йому реалізації права на захист, хоча він вимагав того, щоб протокол був складений лише у присутності його захисника, викликати якого він мав намір, наполягання на поїздці саме до медичного закладу без використання засобів огляду на місці зупинки транспортного засобу, вказана вимога мала ознаки свавілля з боку співробітників поліції, а складання протоколу носило характер самоцілі.

Він робить припущення про упереджене ставлення саме до нього, тому що такі безпідставні зупинки поліцейськими його транспортногонабули ознак системи та здійснювалися співробітниками поліції напередодні зупинки 7 січня 2021 року кожні 15-20 днів, і кожного разу поліцейські не застосовували засобів технічного огляду на місці зупинки, а його поїздки на їх вимогу до медичного закладу вінчались висновками лікарів про відсутність у нього ознак будь-якого сп`яніння.

Через порушення його прав громадянина та недопустимість доказів про його причетність до інкримінованих дій просить про звільнення його від відповідальності за вказаною статтею законодавства про адміністративні правопорушення через відсутність в його діях ознак правопорушення.

Представник притягуємого до адміністративної відповідальності просить про звільнення ОСОБА_1 від цієї відповідальності у відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчиненої повторно протягом року.

Разом з тим, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані особою, що притягується до адміністративної відповідальності, надані нею та витребувані суддею фактичні дані, дослідивши матеріали відеофіксації правопорушення, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях особи ознак правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, встановлену, зокрема Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Наявність або відсутність в діях особи ознак адміністративного правопорушення встановлюється на підставі доказів, до яких відносяться перелічені в статі 251 КУпАП фактичні дані.

Об`єктивну сторону складу правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії з відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Згідно із ст. 266 КУпАП Особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, відповідно до п. 1 якого метою проведення цього огляду є виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Зміст пункту 1 «Порядку..» вказує на те, що предметом огляду може бути виявлення стану або алкогольного, або наркотичного, або будь-якого іншого сп`яніння, про що свідчить відсутність в переліку видів сп`яніння, які відокремлені один від одного комами, з`єднувальних сполучників «та», «і».

Наведеною статтею 266 КУпАП та положеннями «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» передбачено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказані положення закону означають право патрульного поліцейського наполягати на проходженні огляду в наркологічному диспансері лише у разі незгоди водія проходити огляд на місці зупинки (1) або у разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспорту (2).

З пункту 2 «Порядку…» випливає, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, відповідно до положень законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду підставою для його проведення мають бути обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, становить небезпеку для дорожнього руху і оточення через перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто лише очевидні ознаки сп`яніння, які у сукупності з констатацією відмови від проходження огляду є підставою для кваліфікації дій особи за ознаками відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Дійшовши висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку порушенням встановленого законом порядку, суддя враховує ту обставину, що такий огляд має проводитися за наявності очевидних ознак певного сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого), тобто одного з таких станів.

Разом з тим, відеозапис процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності робить очевидним припущення поліцейським будь-якого стану сп`яніння у ОСОБА_1 , про що свідчить його заява російською мовою у відповідь на питання ОСОБА_1 : «У нас есть основания полагать, что Вы нарушаете, управляя в состоянии, сами знаете какого опьянения», а це є порушенням наведених положень «Порядку…» щодо виявлення ознак певного стану сп`яніння, кожен з яких характеризується певними ознаками.

За вказаних обставин суддя погоджується з твердженнями про упереджений підхід до виявлення правопорушення проти безпеки дорожнього руху та ознаки самоцілі у притягненні до адміністративної відповідальності, коли всупереч завдань розкриття правопорушення уповноваженими на виконання функцій держави особами створюються умови для їхнього вчинення.

Що стосується передумови для висування претензії щодо перебування у стані сп`яніння, як зазначено суддею, лише очевидні ознаки сп`яніння можуть зумовити звернення з пропозицією пройти медичний огляд.

Суд не може погодитися з умовиводами автора протоколу про наявність у притягуємого до адміністративної відповідальності таких ознак наркотичного сп`яніння, як зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів.

Про цих ознак свідчать, зокрема: дані відеозапису, наданого Управлінням поліції, які вказують на охайний зовнішній вигляд, чіткі відповіді водія и та повністю спростовують висновки автора протоколу про порушення мови.

Висновок про порушення координації рухів є голослівним, оскільки ОСОБА_1 спілкувався із співробітниками поліції, не виходячи з салону автомобіля.

Що стосується такої ознаки, як відсутність реакції зіниць очей на світло, є незрозумілим, як саме автор протоколу встановив цю ознаку.

Наслідки порушення внормованого «Порядком…» та статтею 266 огляду на стан сп`яніння зводяться до визнання його недійсним, як слідує з частини 5 ст. 266 КУпАП.

Наведені порушення законодавчо встановленої процедури здійснення огляду на стан сп`яніння на тлі припису закону про недійсність результатів цього огляду як процесуального джерела свідчать на користь недопустимості доказів щодо причетності ОСОБА_1 до інкримінованого йому правопорушення.

Окрім наведених суддею порушень, про недопустимість результатів огляду свідчить очевидна відсутність підстав у співробітників поліції для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , переслідування якого у відсутність очевидних причин здійснювалось співробітниками поліції.

Означені висновки судді ґрунтуються на матеріалах відеозапису, який відтворює рух притягуємого до адміністративної відповідальності у повній відповідності до вимог правил про безпечний рух, а також його беззаперечне підпорядкування вимозі здійснити зупинку автомобіля.

Натомість співробітники поліції в порушення приписів ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», яка містить вичерпне коло підстав для зупинки водія транспортного засобу співробітниками підрозділів Національної поліції, на питання ОСОБА_1 , які порушення зумовили зупинку автомобіля, відповіді на вказане питання, як вже зазначалось суддею, не надали.

Між тим водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи, як випливає із змісту ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Відсутність повного та послідовного відеозапису процедури притягнення до адміністративної відповідальності позбавила суддю можливості перевірити доводи ОСОБА_1 про недотримання вимог закону щодо роз`яснення йому його прав, тому ці сумніви у відповідності до приписів Основного Закону України, а також положень міжнародного законодавства суддя також враховує на користь особи, що піддана переслідуванню.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів..

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини є джерелами права в Україні відповідно до положень Основного Закону України та Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини».

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В багатьох справах Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій прав особи, що передбачені законодавством.

Суд вважає, що процедура притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення в сфері порушення правил безпеки дорожнього руху, склад яких характеризуються надзвичайно суворими санкціямимає відбуватися за процедурою переслідування за вчинення кримінального правопорушення з дотриманням гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Таким чином, серйозність покарання за статтею 130 КУпАП підкреслює її «кримінально-правовий» характер в розумінні положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому особам, стосовно яких складено протокол про адміністративне правопорушення за цією статтею, мають бути забезпечені всі гарантії, які передбачені в ст. 6 Конвенції.

Такими гарантіями є законність, презумпція невинуватості, забезпечення права на захист.

Згідно із ст. 19 Основного Закону правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суд враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання; висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини.

Таким чином, повно і всебічно встановивши обставини справи, суддя не вбачає підстав для притягнення особи до відповідальності за статтею законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої складений протокол.

Наслідки відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення встановлені пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП і ними є закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, не вбачаючи сукупності фактичних даних, що підтверджують в силу ст. 251 КУпАП наявність ознак складу правопорушення, суддя вважає за необхідне постановити про закриття провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП звільнити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива