ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1479/21 Номер провадження 33/814/411/21Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Гнатюк О.С.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Орленка Р.Е.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Орленка Романа Едуардовича на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді, 07 квітня 2021 року о 23 год. 35 хв. в с. Хорошки по вул. Марченка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ИЖ Юпітер 5, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічному засобі відеозапису, згідно ч.2 ст.266 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Орленко Р.Е. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема поза увагою суду залишилось те, що працівниками поліції не була дотримано процедура проходження огляду водія на стан сп`яніння, яка визначається положеннями ст. 266 КУпАП, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовано без залучення двох свідків.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення адвоката, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №203693, протокол у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з яким останній був ознайомлений, поставивши свій підпис та записи відеореєстратору зі службового автомобіля та бодікамер працівника поліції 0085.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, в редакції на час скоєння правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, нормами вказаної статті присутність двох свідків обов`язкова лише в разі неможливості здійснювати працівниками поліції відеозаписів, тобто технічно фіксувати перебіг подій, пов`язаний з оглядом водія на стан сп`яніння. В даному випадку працівниками поліції здійснювалась фіксація всіх обставин спеціальними нагрудними відеореєстраторами (бодікамерами), записи яких приєднані до матеріалів справи та були досліджені судом.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Згідно запису з відеореєстратора поліцейського автомобіля, ОСОБА_1 був зупинений за керування транспортним засобом мотоциклом ІЖ Юпітер без мотошолому, а в подальшому було з`ясовано, що у водія відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та дзеркало заднього виду на мотоциклі.

Під час спілкування з водієм у працівників поліції виникла підозра щодо перебування останнього в стані сп`яніння, в зв`язку з чим було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився, засвідчивши власним підписом факт ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, в якому встановлено факт керування транспортним засобом, візуальні ознаки стану сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Жодних інших пояснень водій в протоколі не зазначив, від підпису та отримання копії постанови відмовився.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а в подальшому погоджувався на проходження такого огляду, записи з бодікамер працівників поліції не містять, як і не містять доказів здійснення працівниками поліції тиску на правопорушника, про що зазначено в доводах скарги.

Інших доказів, які б спростовували встановлені судом першої інстанції обставини правопорушення, в ході розгляду апеляційної скарги надано не було.

Крім того, відхиляються твердження апелянта про те, що працівниками поліції був порушений порядок проходження огляду на стан сп`яніння, визначений положеннями ч.2 ст. 266 КУпАП, оскільки при проведенні огляду на стан сп`яніння не були залучені свідки, які б підтвердити факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Вказане твердження не ґрунтується на вимогах ст. 266 КУпАП, за змістом якої присутність двох свідків обов`язкова лише в разі неможливості здійснювати працівниками поліції відеозаписів, тобто технічно фіксувати перебіг подій, пов`язаний з оглядом водія на стан сп`яніння.

В даному випадку працівниками поліції здійснювалась фіксація всіх обставин спеціальними нагрудними відео реєстраторами (бодікамерами), записи яких приєднані до матеріалів справи та досліджені судом в якості належних доказів.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Орленка Романа Едуардовича залишити без задоволення.

Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна