ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 Справа №607/2432/21
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06 лютого 2021 року о 16 годині ухилявся від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечив належні умови проживання та виховання неповнолітньої дитини, перебував у її присутності у п`яному виді, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 , будучи належно сповіщеним у судове засідання не прибув, з невідомих на те суду причин. Заяв про проведення судового розгляду за його відсутності чи про відкладення судового розгляду до суду не подавав.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» , в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 ст. 6 Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак, ОСОБА_1 особисто отримавши 06 лютого 2021 року копію протоколу про адмінпорушення серії ВАБ № 516062, на виклик до суду не з`явився, не цікавився провадженням у своїй справі.

Беручи до уваги викладене, розгляд даної справи слід провести за відсутності ОСОБА_1 на підставі частини 1 ст. 268 КУПАП.

Перелік базових та фундаментальних обов`язків батьків щодо виховання дітей визначений Сімейним кодексом України.

Так, статтею 150 цього кодексу встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Окрім цього, статтею 10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що грунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доводиться матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 51062 від 06 лютого 2021 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 06 лютого 2020 року; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 виданого 18 квітня 2006 Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області; копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 НОМЕР_3 ; даними електронного рапорту ЄО № 894 старшого інспектора чергового чергової частини відділення поліції № 1 ( м. Тернопіль) Тернопільського РУП Р. Музики від 06 лютого 2021 року; матеріалами фото- фіксації з місця події; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладення адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчиненні повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи таке стягнення, суддя, відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність, тому приходить до висновку про те, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Також, вимогами ст. 40-1 КУПАП передбачено, що судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому із ОСОБА_1 підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

Керуючись статтями 33, 40-1, частиною 2 ст. 184, статтями 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка