Справа №585/2364/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 33/816/68/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 173 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2020 року, якою відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи підприємця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2020 року серії АПР18 № 660375, 17.09.2020 року о 15 год. 50 хв. в м. Ромни по вул. Конотопська біля буд. 46 гр. ОСОБА_1 образливо чіплявся до гр. ОСОБА_2 в громадському місці, кричав та принижував останню чим порушив громадський порядок та спокій громадян та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.12.2020 року відносно ОСОБА_1 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просила постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.12.2020 року скасувати та постановити нову постанову, якою просила ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та притягнути його до відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що постанова суду винесена упереджено та з порушенням норм Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, положень КУпАП, рішень Конституційного Суду України та постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Звертала увагу на те, що дійсно відповідно до ст. 173 КУпАП відповідальність настає за вчинення дрібного хуліганства,зокрема за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадських порядок і спокій громадян. Вказувала, що 17.09.2020 року близько 15.50 год. ОСОБА_1 вчинив відносно неї хуліганство, яке полягало в образливому чіплянні до неї, приниженні її честі та гідності в людному місці, в присутності сторонніх осіб та її неповнолітньої доньки. Вчинення ОСОБА_1 зухвалих дій та висловлювання словесних образ в її адресу в присутності дитини та сторонніх осіб вказує на зухвалість поведінки ОСОБА_1 , на його явну неповагу до суспільства, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб в присутності сторонніх осіб.

Потерпіла ОСОБА_2 звертала увагу на те, що 17.09.2020 року вона разом із малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі школи повертались додому, по дорозі до зупинки знаходиться кіоск «Шаурма», до якого на автомобілі підїхав ОСОБА_1 та без будь яких причин підбіг до неї з криками, говорив їй словесні образи, називав «Чумою», «Чучелом на ножках» та погрожував тим, що вона боятиметься їхати на «Процівку» (мікрорайон де розташовано місце її роботи). Вказане, ОСОБА_1 висловлював в присутності сторонніх людей, що підтвердила як вона так і свідки її донька ОСОБА_3 та вчитель географії ОСОБА_4 .

Апелянт переконана, що суд першої інстанції неправильно визначила кваліфікацію дій ОСОБА_1 , оскільки суть правопорушення полягає саме в образливому чіплянні до неї в присутності неповнолітньої доньки та сторонніх осіб у людному місці про що і було вказано в протоколі складеному відносно ОСОБА_1 .

На переконання апелянта суд був упередженим до неї, оскільки її показам та показам свідків оцінки не надав та безпідставно звільнив ОСОБА_1 від відповідальності.

Про дату, час і місце судового засідання потерпіла ОСОБА_2 та її представник Цимбал В.І. повідомлялись, однак до апеляційного суду не з`явились і подали спільну заяву з проханням розгляд апеляційної скарги потерпілої проводити без їх участі (а.с. 85).

Тому, вислухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який просив постанову суду першої інстанції залишити без зміни, а апеляційну скаргу потерпілої без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді ОСОБА_1 свою вину не визнавав разом з тим пояснював, що дійсно між ним та ОСОБА_2 в усній формі була словесна перепалка, підставою цього було те, що ОСОБА_2 погрожувала закрити його кіоск, направити санстанцію, погрожувала його працівникам, забороняла продавати їм його продукцію її учням, використовуючи своє службове становище.

Тобто факт існування словесної перепалки ОСОБА_1 не заперечував та з його наявністю погоджувався. Водночас ОСОБА_1 вважав, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки свідків сварки не було та вона взагалі відбулася не в громадському місці.

Як вбачається зі змісту постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.12.2020 року відносно ОСОБА_1 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки сварка між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на переконання суду, сталася не в громадському місці.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов посилаючись на на те, що Кодекс України про адміністративні правопорушення визначення того, що є громадським місцем не містить, а відповідно до наказу Міністерства оборони України від 10.10.2016 року №515 «Про затвердження Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України» та до Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» зупинка громадського транспорту в перелік громадських місць не входить.

Дослідивши матеріали провадження в своїй сукупності апеляційний суд вважає, що такі висновки суду першої інстанції передчасні та безпідставні.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2020 року серії АПР18 № 660375, 17.09.2020 року о 15 год. 50 хв. в м. Ромни по вул. Конотопська біля буд. 46 гр. ОСОБА_1 образливо чіплявся до гр. ОСОБА_2 в громадському місці, кричав та принижував останню чим порушив громадський порядок та спокій громадян та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

З пояснень потерпілої ОСОБА_2 директора школи № 10 в м. Ромни, судом першої інстанції було встановлено, що вона 17 вересня 2020 року разом зі своєю донькою 12 років йшла на зупинку щоб поїхати додому. Як раз по дорозі до зупинки знаходиться кіоск «Шаурма» і ОСОБА_1 накинувся на неї з криками, обзивав «Чумою», «Чучелом на ножках», погрожував їй, що буде боятися їхати на ОСОБА_5 . Вона сказала, що з ним не бажає розмовляти. Крім цього вказувала, що дійсно на передодні на колективній нараді було затверджено на період карантину з 01.09. по 31.10. обмежити рух учнів, щоб вони знаходилися тільки на території школи. Однак, учні ходили до кіоску «Шаурма», а тому вона разом зі своїм секретарем просила працівниць кіоску на період освітнього процесу з 08.30 год по 16.00 год утриматися від продажу шаурми учням. При цьому, їм не погрожувала. Вказувала, що зверталась у відділ освіти і той запропонував їй написати лист на начальника Самдержспоживслужби, і вони написали лист щоб обмежили продаж під час освітнього процесу з 08.30 год до 16.00 год тільки на період карантину. Санстанція їм дала відповідь, що вони не можуть задовільнити обмеження. Тема була закрита. Однак, через декілька днів на неї накинувся ОСОБА_1 від якого врятував автобус та інший вчитель ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_4 , вчитель географії ЗОШ №10, суду першої інстанці також пояснювала, що подія була 17 вересня 2020 року о 15 год. 45 хв. Зазначала, що підійшла до зупинки, там була одна дівчинка, поставила свою сумку і стояла чекала автобус. Тут побачила, що іде ОСОБА_6 з дочкою і чоловік, який приїхав на машині, подумала, що приїхав скуплятися. Однк, чоловік почав на підвищених тонах звертатися до ОСОБА_7 . Спочатку вона свідок, не зрозуміла нічого, подумала, що це не стосується ОСОБА_7 , а потім виявилося, що чоловік саме до неї звертається. І дійшло до того, що він почав обзивати її і «чума» і «чучело на ножках». Потім вона свідок, підійшла взяла її під руку і вони пішли. Чоловік ішов за ними, почав знову. Вона свідок зверталась до нього типу: - «Шановний, ви у громадському місці, треба якось тихіше». Однак, він так махав руками, що в неї свідка, було таке відчуття, що він вдарить ОСОБА_8 , а потім і її, було дуже страшно. Потім під?їхав автобус і вони в нього зайшли. Потім вона запитала у ОСОБА_2 , що це було і тільки в автобусі зрозуміла, що це хазяїн закладу. Вказувала, що там була дочка ОСОБА_7 ОСОБА_3 ,була ще одна дівчинка, потім ще одна дівчинка підійшла, були люди, які фізично слабші від ОСОБА_1 . Подія відбувалась під ларьком ОСОБА_1 за 15 м від зупинки громадського транспорту.

Свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениця 7-го класу ЗОШ №10, в присутності шкільного психолога ОСОБА_10 , в суді першої інстанції пояснювала, що ОСОБА_2 - це її мати. Вказувала, що17 вересня 2020 року десь о 15 год. 45 хв йшла з матір`ю на зупинку, за ними почав бігти ОСОБА_1 , ображав матір. Вказувала, що їм допомогла вчитель ОСОБА_4 , яка до них підійшла. Наголосила, що від ОСОБА_1 врятував автобус, в який вони сіли. Зауважувала, що ОСОБА_1 говорив про те, що почне обклеювати школу якимись образливими постерами, говорив, що його єдина мрія, щоб мама зійшла з посту директора. Він погрожував, казав, що вони з матір`ю будуть боятися заїхати на ОСОБА_5 .

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт, стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Перелік громадських місць наводиться також в Інструкції про єдиний облік злочинів де згідно графи 22 розділу 1 «Статистична картка на виявлений злочин», громадським місцем є: вулиця, площа, парк, сквер, міський громадський транспорт, ринок, інші місця, а для транспортних підрозділів потяг далекого прямування, літак, пароплав, приміський потяг, вокзал, станція, аеропорт, річний, морський порт та інші місця.

В українському законодавстві немає однозначного визначення терміна «громадські місця», однак під ними слід розуміти будь-які публічно доступні місця, де є скупчення людей, - парки, лісопарки, вулиці тощо.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповага до моральних засад суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи, конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стався біля кіоску ОСОБА_1 , неподалік зупинки громадського транспорту, що обоє учасники події не заперечували та вказане підтвердили свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , а з урахуванням наведеного, апеляційний суд зазначає, що в даному випадку, ОСОБА_1 вчинив сварку з гр. ОСОБА_2 саме в громадському місці.

Крім цього, і сам ОСОБА_1 факту конфлікту не заперечував, а потерпіла ОСОБА_2 і свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_9 вказали, що дії ОСОБА_1 полягали саме в гучних, лайливих словах в адресу ОСОБА_2 .

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

З огляду на викладене, зокрема через допущену судом у ході розгляду матеріалів даної справи неповноту, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням, на підставі п.3 ч.8 ст.294 КУпАП нової постанови, якою з урахуванням встановленого ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП мало місце ще 17.09.2020 року, то на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції 04.03.2021 року сплинув, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження в справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.12.2020 року, якою відносно ОСОБА_1 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.