Каланчацький районний суд Херсонської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 657/555/21
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2021 року Суддя Каланчацького районного суду
Херсонської області Максимович І. В.
розглянувши в смт. Каланчак в залі суду матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ,
- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 469586 від 12.04.2021 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягується ОСОБА_1 . В зазначеному протоколі містяться виправлення і в графі «склав цей протокол про те, що громадянин» поверх вписаного « ОСОБА_1 » зроблено запис « ОСОБА_1 ».
Крім того, в графі «суть адміністративного правопорушеня, опис установлених обставин» вказано прізвище правопорушника « ОСОБА_1 »
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання по відкладення розгляду справи.
На виконання вимог чинного законодавства в судове засідання, призначене на 08:00 год 06.07.2021 року у порядку, встановленому чинним законодавством, викликався правопорушник, котрий в судовому засіданні пояснив, що він дійсно вживав алкогольні напої (пиво), після чого керував транспортним засобом, був зупинений і пройшов тест на стан алкогольного сп*яніння. Визнав обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Але, ОСОБА_1 пояснив, що протокол містить описки, виправлення, уточнення, що є неприпустимим при складанні адміністративних матеріалів. Просив зазначений протокол про адміністративне правопорушення направити на доопрацювання до органу внутрішніх справ.
Суд, заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання; посада, прізвище і ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушником заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Таким чином із норм чинного законодавства вбачається, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення органами, які його виявили, мають бути внесені точні відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності в тому числі її повні анкетні данні.
При цьому будь-які виправлення в протоколі про адміністративне правопорушення є неприпустимими і тягнуть за собою визнання такого протоколу як недопустимий та неналежний доказ по справі.
Правопорушник заявив клопотання про повернення матеріалів справи на доопрацювання в зв*язку тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена невідома йому особа, а зазначена обставина є незвичною.
Суд, з урахуванням зазначеного, приходить до висновку, що правові системи містять доктрини, які допомагають судам уникнути несправедливості, яка могла б виникнути, якщо б правові норми застосовувалися суворо в кожному випадку, незалежно від того, наскільки незвичними є обставини.
Такою доктриною у правовій системі України і є практика ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Так, відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.
Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).
Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.
Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.
Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ. Тому без усунення вказаних вище недоліків суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути дану адміністративну справу та винести законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення у визначений законодавством строк, а тому справа підлягає поверненню для належного оформлення.
Керуючись ст. 256, ч. 2 ст. 268, ч. 2 ст. 277 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП повернути до Відділу поліції № 2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області, для доопрацювання.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Каланчацького
районного суду І. В. Максимович

Строк пред`явлення постанови до виконання "____"__________200__р.
Постанова набирає чинності "_____"_______________200_р.