Справа № 148/743/21
Провадження № 33/801/526/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Денишенко Т.О., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кіцули В. І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 31 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2021 року серії ДПР18 № 463281, складеного о 01.42 годині на автодорозі Р-08 км 30+100 Немирів-Ямпіль, цієї ночі 19 квітня 2021 року о 01.00 годині на автодорозі Р-08 Немирів-Ямпіль км 30+100 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 1103», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за час-тиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 31 травня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454,00 гривні судового збору.

Не погоджуючись з такою постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити. Скаржник вважає оскаржувану постанову неза-конною, ухваленою за неповного з`ясування усіх обставин справи, без належно-го обґрунтування доказів щодо наявності у його діях складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 зазначає, що дійсно керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції, однак алкоголю не вживав, від проходження огляду не відмовлявся, лише просив надати гарантійні сертифікати на прилад для проходження огляду, які йому так і не надали. При цьому у протоколі не зафіксовано за допомогою якого спеціального технічного засобу йому було за-пропоновано пройти огляд. Медичний огляд на стан сп`яніння пройти у закладі охорони здоров`я йому не пропонували. Посилаючись на норми статті 266 КУпАП, ОСОБА_1 вказує про необхідність залучення свідків у разі відмови водія від проходження медичного огляду, а фіксація факту такої відмови лише із застосуванням відповідних технічних засобів без залучення свідків є суттє-вим порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того скар-жник вважає неналежним доказом видане направлення для проходження огля-ду, адже він ним безпосередньо не підписаний.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 як особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника Кіцули В. І., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеля-ційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з урахуванням наступного.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адмі-ністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясу-вання обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному зако-ном порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адмі-ністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення-ми особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинен-ні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішен-ня справи.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд перегля-дає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм про-цесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не дослі-джувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з пунктом другим частини восьмої цієї статті за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апе-ляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задово-лення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відпові-дальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспорт-ним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засо-бом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан ал-когольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на ви-могу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або пере-бування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, обєктивна сторона цього правопорушен-ня полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспорт-ними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так само і ухи-лення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Відповідно до пункту другого розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спя-ніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 ро-ку за № 1413/ 27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Згідно з пунктом третім розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; пору-шення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відпові-дає обстановці. Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держ-споживстандартом або лікарем закладу охорони здоровя ( пункт шостий роз-ділу І Інструкції ).

З матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопору-шення серії ДПР18 № 463281 від 19 квітня 2021 року, складеного о 01.42 годині на автодорозі Р-08 км 30+100 Немирів-Ямпіль, цієї ночі 19 квітня 2021 року о 01.00 годині на автодорозі Р-08 Немирів-Ямпіль км 30+100 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 1103», державний номерний знак НОМЕР_2 , з яв-ними ознаками алкогольного сп`яніння, був відчутний різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку, чим допус-тив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху. До протоколу про адміністративне правопорушення додані: акт огляду на стан алкогольного сп`я-ніння з використанням спеціальних технічних засобів із зазначенням, що від проведення огляду водій ОСОБА_1 відмовився, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 квітня 2021 року, з якого убачаєть-ся, що в результаті проведеного поліцейським огляду, у ОСОБА_1 виявле-ні ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від прохо-дження огляду у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився. Також до протоколу про адміністративне правопорушення доданий відеозапис із фіксу-ванням хронології подій вночі 19 квітня 2021 року та, зокрема, відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні перед-баченого частиною першою статті 130 КУпАП адміністративного правопору-шення, суд першої інстанції дійшов висновку, що його вина цілком доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, направленням інспектора СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій об-ласті старшого лейтенанта поліції Гулько В. А. на огляд водія ОСОБА_1 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних тех-нічних засобів, де зафіксована відмова ОСОБА_1 від огляду, а також віде-озаписом з нагрудної камери поліцейського. Зазначені докази у своїй сукупнос-ті є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яке ви-разилося у його відмові як особи, яка керувала транспортним засобом, від про-ходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За викладених фактичних обставин справи з висновками суду першої інс-танції, викладеними в оскаржуваній постанові від 31 травня 2021 року, слід по-годитися, вони є вірними, об`єктивними, справедливими.

Доводи апеляційної скарги стосовно заперечення ОСОБА_1 факту від-мови від проходження огляду не заслуговують на увагу, такі абсолютно спро-стовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де чітко зафіксова-ний факт неодноразової пропозиції поліцейського водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і не лише за допомогою приладу «Драгер», а й у лікар-ні, про що ОСОБА_1 однозначно неодноразово відмовився, намагаючись у будь-який спосіб уникнути огляду. Жодних активних дій з метою проходження огляду на стан сп`яніння скаржником вчинено не було.

Аргументи скаржника стосовно вимоги надати йому гарантійні сертифікати взагалі є надуманими, не знаходять свого підтвердження, про що вірно зазначе-но судом першої інстанції за наслідком дослідження наявних у матеріалах спра-ви доказів і, зокрема, та основне перегляду відеозапису з нагрудної камери по-ліцейського, наявного в матеріалах справи.

Колегія суддів також критично оцінює доводи ОСОБА_1 щодо необ-хідності обов`язкового залучення свідків з метою складання протоколу про ад-міністративне правопорушення за фактом відмови водія від проходження огля-ду на стан алкогольного сп`яніння, адже такі по суті є власним, хибним тракту-ванням норм КУпАП, що є чинними на час вчинення адміністративного право-порушення. Так за частиною другою статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час прове-дення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У цій адміністративній справа вказана норма закону дотримана, поліцейським виконаний його обов`язок із застосування тех-нічного засобу відеозапису під час фіксування огляду водія на стан сп`яніння та передумови для необхідності залучення свідків. Тобто у разі відмови водія від проходження огляду у випадку проведення відеозапису наступне залучення свідків не є доцільним, зважаючи, що вони не були присутніми у момент вира-ження відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо неналежності як доказу направлення водія для проходження огляду до закладу охорони здоров`я унаслідок непідписання його особисто ОСОБА_1 , то слід зазначити, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янін-ня або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції та не передбачає необ-хідності підписання її особою, яка направляється для проходження огляду на стан сп`яніння.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи в цілому не свідчать про порушен-ня судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи стосовно ОСОБА_2 норм матеріального чи процесуального права, не спростовують пра-вильний висновок судді суду першої інстанції, оскільки вина скаржника у вчи-ненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи. З урахуванням наве-деного посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі апеляційний суд вважає необґрунтованими та не знаходить законних під-став для їх задоволення. Апеляційний суд вважає доцільним зазначити, що роз-гляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 здійснений судом першої інстанції ґрунтовно, об`єктивно, справедливо, неупереджено, у послідовний спосіб, із застосуванням виключно правового підґрунтя процедури, визначеної КУпАП.

Відтак на підставі вищевикладеного апеляційний суд визнає відсутніми за-конні підстави для скасування правильної постанови судді Тульчинського ра-йонного суду Вінницької області від 31 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 31 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко