Провадження № 33/4820/160/21
Справа № 686/1149/21 Головуючий в 1-й інстанції Стефанишин С. Л.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Гандзьошина М.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гандзьошина М.В. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

За постановою судді, 14 грудня 2020 року о 23 год 56 хв у місті Хмельницькому на вулиці Гавришка, 17 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Указаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Гандзьошин М.В. просив постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 20 січня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі.

Уважав, що вказана постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Крім того, під час її винесення допущено неповноту судового розгляду, у зв`язку з чим висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

Рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, в основу якого покладено висновки, які ґрунтуються на неналежних, недопустимих та недостовірних доказах.

Посилався на те, що місцевий суд не в повній мірі дослідив докази, навіть ті, які знаходилися в матеріалах справи. Розгляд справи проведено однобічно та необ`єктивно, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП немає, а тому порушення ним п.2.9 «а» Правил дорожнього руху не підтверджено, а вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не доведено.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Гандзьошина М.В. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Указаних вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Згідно п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №191692 від 14 грудня 2020 року; відеозаписом з нагрудних камер спостереження інспекторів патрульної поліції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів; результатами приладу «Drager Alcotest 7510», тест №155 від 14 грудня 2020 року з результатом 2,30 ‰.

Водночас обґрунтування висновку суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 14 грудня 2020 року, які судом першої інстанції не допитувалися, є недопустимим та підлягає виключенню з мотивувальної частини судового рішення, оскільки порушує принцип безпосередності дослідження доказів.

З цих підстав постанова судді місцевого суду підлягає зміні.

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При перегляді справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не надано та не встановлено.

Обставини, які б виключали провадження у справі відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Необґрунтованими є твердження захисника Гандзьошина М.В. про те, що місцевий суд розглянув справу без належного та обґрунтованого з`ясування всіх обставин.

Указані доводи спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді місцевого суду і закриття провадження у справі, відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Гандзьошина М.В. задовольнити частково.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП змінити.

З її мотивувальної частини виключити посилання на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 14 грудня 2020 року як на доведеність вини ОСОБА_1 .

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.