Справа № 219/1620/21
Провадження № 3/219/757/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.03.2021 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Хомченко Л.І. розглянув протокол про військове адміністративне правопорушення, що надійшов з відділення ВСП ІНФОРМАЦІЯ_1 військового коменданта м. Бахмут, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 172-20 ч.3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З наданого протоколу вбачається , що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 16.02.2021 року близько 17 години 40 хвилин військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 знаходився на території військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 (в районі проведення операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей), в умовах особливого періоду в нетверезому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що 16.02.2021 року не вживав алкогольні напої , а вживав спиртовмісні препарати, які були призначені йому лікарем, йому відмовили пройти освідчення у лікарні.
Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 16.02.2021 року він бачив як особа яка складала протокол відносно ОСОБА_1 відмовила йому пройти огляд на стан сп`яніння, у лікарні. І також ця особа повідомила , що вони роблять перевірку ОСОБА_1 чи перебуває він в нетверезому стані, так як поступив анонімний дзвінок стосовно ОСОБА_1 .
Згідно витягу з книги обліку амбулаторних хворих медичного пункту військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2021 року № 500/389-2021 ОСОБА_1 у зв`язку з його діагнозом, було призначене лікування лікарськими засобами, які містять спирт.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

Так, згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 16.02.2021 року близько 17 години 40 хвилин знаходився на території військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 (в районі проведення операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей), в умовах особливого періоду в нетверезому стані, під час розгляду справи не здобуто, а докази, надані особою, якою складався протокол про адміністративне правопорушення, в якості підтвердження вчинення правопорушення, є недостатніми для встановлення у діях ОСОБА_1 вини, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Статтею 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких першим пунктом визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122-4, 124, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294 КпАП України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л. І.Хомченко