Справа № 216/2790/21
Провадження 3/216/1145/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2021 р. м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2021 року до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 КУпАП, на підставі протоколів про адміністративні правопорушення від 08 травня 2021 року серії ДПР18 № 410593, серії АА № 120228, серії ВАБ № 217001 відповідно.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, наведена імперативна норма закону зобов`язує орган (посадову особу), який одночасно розглядає кілька справ про адміністративне правопорушення стосовно однієї особи, накласти стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що виключається без об`єднання таких справ в одне провадження.

Таким чином, на виконання вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП вважаю за необхідне матеріали справи № 216/2792/21 (провадження № 3/216/1146/21) стосовно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП та матеріали справи № 216/2793/21 (провадження № 3/216/1147/21) стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - об`єднати в одне провадження з матеріалами справи № 216/2790/21 (провадження № 3/216/1145/21) стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і подальший розгляд об`єднаної справи здійснювати під єдиним номером 216/2790/21 (провадження № 3/216/1145/21).

Під час розгляду справи встановлено, що 08 травня 2021 року о 00.55 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці, а саме біля будинку № 89 на вул. Фруктовій у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, висловлювався нецензурною лайкою в бік перехожих, чим порушував громадський порядок та спокій громадян. При цьому на законну вимогу працівників поліції припинити висловлювання нецензурною лайкою в бік пересічних громадян ОСОБА_1 не відреагував, а почав висловлюватися в грубій формі на адресу поліцейських. Унаслідок таких дій ОСОБА_1 , з метою припинення вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, та складання відповідних протоколів про адміністративне правопорушення, 08 травня 2021 року о 01.00 год. останнього було затримано й доставлено до Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення від 08 травня 2021 року серії ДПР18 № 410593 випливає, що 08 травня 2021 року о 00.10 год. біля будинку № 89 на вул. Фруктовій у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Drager Alcotest на місці та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість в некоректній поведінці та непокорі працівникам поліції, тобто у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, визнав повністю, щиро покаявся, висловив жаль з приводу вчиненого та запевнив не допускати в майбутньому подібної поведінки.

Разом з тим наявність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 категорично заперечував, посилаючись на те, що незадовго до інкримінованої події він сильно посварився з дружиною, у зв`язку з чим випив заспокійливе та вирішив проїхатись містом для зняття психологічної напруги вдома. Після цього його зупинили працівники патрульної поліції за відсутності жодних законних підстав для такої зупинки, оскільки він рухався з досить незначною швидкістю, різких маневрів не здійснював і правил дорожнього руху не порушував, тому не зрозуміло чим саме привернув увагу поліцейських. Крім того, будучи в дещо роздратованому стані після сварки з дружиною, працівники поліції своїми діями, а саме безпідставною зупинкою автомобіля та подальшими вимогами пройти огляд за відсутності ознак сп`яніння, спровокували в нього таку негативну реакцію, що призвело до його затримання й доставку до управління поліції.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно всі обставини справи в їх сукупності в межах наявних матеріалів і давши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, приходжу до таких висновків.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

За положеннями ст. 185 КУпАП адміністративну відповідальність тягне за собою, у тому числі злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку й залежно від установленого прийняти мотивоване законне рішення.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який складається на спеціальному бланку уповноваженою на те посадовою особою у разі вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, та в якому з дотриманням установленого порядку фіксуються всі істотні обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Таким чином, складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Системний аналіз наведених положень закону дає достатні підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, про що свідчить і відповідна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується як джерело права.

Так, за усталеною практикою ЄСПЛ визначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачено, а саме - презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин (рішення ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібемон проти Франції»). Також ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом (рішення ЄСПЛ у справі «Маліга проти Франції»).

Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення має відповідати встановленим до нього вимогам закону, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання відповідних доказів на підтвердження викладених у ньому відомостей покладається на особу, яка уповноважена на оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

З досліджених матеріалів, оформлених за ст. ст. 173, 185 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що вони повністю, окрім протоколу про адміністративне затримання, складаються з копій матеріалів, оформлених стосовно останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних інших, самостійних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень за ст. ст. 173, 185 КУпАП окремі матеріали справи не містять.

Разом з тим переглядом матеріалів відеозапису встановлено, що на ньому в достатній мірі зафіксовано обставини некоректної поведінки ОСОБА_1 , яка за своїми ознаками містить склади адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, та цей запис повністю підтверджує викладені у відповідних протоколах обставини вчинення останнім вказаних адміністративних правопорушень.

Водночас щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вини останнього в його вчиненні слід зауважити таке.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 свідчать лише про відмову ОСОБА_1 в їх присутності від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння. При цьому вказані пояснення свідків не містять часу та місця такої відмови, а також не підтверджують факту безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявність у нього будь-яких ознак сп`яніння, відсторонення від керування транспортним засобом тощо, які є істотними обставинами для правової кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП і підлягають обов`язковому встановленню при вирішенні справи.

Отже, указані пояснення свідків з такою загальною та обмеженою за змістом доказовою базою щодо суті й дійсних обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в повній мірі не можуть бути визнані належними, а також достатніми й безсумнівними доказами в підтвердження його винуватості.

Крім того, за змістом рапорту інспектора патрульної поліції Мінько М. автомобіль ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та під час спілкування з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, поведінка, яка відповідає обстановці. Через зухвалу поведінку ОСОБА_1 було затримано та доставлено до ОСОБА_4 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому рапорт не містить жодних відомостей щодо наявності в працівників патрульної поліції на час зупинки вказаного автомобіля інформації, що свідчила, зокрема, про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, як правомірну підставу зупинки поліцейським транспортного засобу в розумінні положень п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Також матеріали справи не містять будь-яких відомостей про підтвердження чи спростування інформації, для перевірки якої було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Натомість, матеріали відеозапису свідчать про те, що екіпаж патрульної поліції в нерухомому стані чекав на появу саме автомобіля ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який був одразу зупинений за відсутності очевидних порушень ПДР України, що спровокувало в останнього відповідну негативну реакцію на такі дії й подальшу відмову виконувати будь-які вказівки чи вимоги працівників поліції.

При цьому належних і переконливих доказів на підтвердження правомірності вказаних дій поліцейських матеріали справи не містять.

Водночас з відеозапису, зважаючи на темну пору доби, не вбачається очевидних ознак сп`яніння, що виявлені працівниками поліції в ОСОБА_1 та зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим у матеріалах справи відсутні жодні докази щодо виконання поліцейськими вимог ч. ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП з відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі керування ним іншій уповноваженій особі, що ставить під сумнів законність подальших дій поліцейських, оскільки вони не узгоджуються з фактичними обставинами справи, за якими у винуватість ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з підстав встановлення наявності в нього ознак такого сп`яніння.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки вони оформлені в такий спосіб, який викликає обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності та повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому за вказаних фактичних даних дійти безсумнівного висновку про наявність вини ОСОБА_1 неможливо, оскільки викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості в частині встановлення вини останнього не підтверджені належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, обов`язок збирання яких покладається на уповноважених працівників поліції.

Отже, під час розгляду справи не встановлено достатніх і переконливих доказів для того, щоб поза будь-яким розумним сумнівом стверджувати в даній конкретній ситуації про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виключає його адміністративну відповідальність, зважаючи на вимоги ст. 62 Конституції України, за якими обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви стосовно події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а).

Ураховуючи все наведене вище, приходжу до висновку про відсутність (недоведеність) в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі за цим адміністративним правопорушенням підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, і з урахуванням характеру вчинених правопорушень та особи порушника накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі санкції ст. 185 КУпАП, що є достатнім для запобігання вчиненню ним у подальшому нових правопорушень.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 130, 173, 185, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи № 216/2792/21 (провадження № 3/216/1146/21) стосовно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП та матеріали справи № 216/2793/21 (провадження № 3/216/1147/21) стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - об`єднати в одне провадження з матеріалами справи № 216/2790/21 (провадження № 3/216/1145/21) стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і подальший розгляд об`єднаної справи здійснювати під єдиним номером 216/2790/21 (провадження № 3/216/1145/21).

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Ю.В. Онопченко