Справа № 496/5439/20
Провадження № 3/496/180/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Біляївського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1

тимчасово не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

25.12.2020 року о 12:15 год. на автодорозі М-15, 41 км. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки DAEWOO Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Згідно висновку Біляївської ЦРЛ №181 від 25.12.2020 року, алкотестр №01742, результат 2,02 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про дату та час розгляду справи належним чином. 25.01.2021 року, відповідно до протоколу, ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений, про що свідчить його підпис у протоколі, у зв`язку з чим розгляд справи був призначений на 02.03.2021 року, та було направлено судову повістку, на адресу яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення. Але до суду повернувся конверт з відміткою «конверт повернувся у зв`язку з закінченням терміну зберігання». До протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що 25.12.2020 року він вживав алкогольні напої, у вигляді водки в м. Сарата, після чого вирішив поїхати до себе до дому у Черкаську область, м. Кам`янка та, на автодорозі М15 Одеса-Рені, на 41 км був зупинений співробітниками поліції.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_1 був повідомлений про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, що підтверджується його підписом в протоколі, ніяким чином не цікавився розглядом справи, а судом були вжиті всі заходів для повідомлення правопорушника та дотримання ст. 268 КУпАП.

Враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, та строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, враховуючи дату вчинення правопорушення, з метою виявлення та притягнення до адміністративної відповідальності правопорушника, та недопущення уникнення від відповідальності, суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Як встановлено судом, ОСОБА_1 своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КпАП України, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції вчинене повторно протягом року, що підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ№096151 від 25.12.2020 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №181 від 25.12.2020 року, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння, проведений за допомогою алкотеста №01742, склав 2,02 проміле, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , постановою серії БАВ №039528 від 25.12.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення п.п.2.1А, 2.1Г, 9.8 Правил дорожнього руху України. За що передбачена відповідальність за ст. ст. 125, 126, 126 КУпАП, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.12.2020 року, витягом з «Армор» відповідно до якого ОСОБА_2 був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн та позбавлений право керування транспортними засобами на 1 (один) рік постановою Кам`янського районного суду Черкаської області від 03.09.2020 року.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, диспозиція ч.2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність осіб за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції вчинене повторно протягом року, а тому, суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 .

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч.2 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, суд вважає, за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Частиною 1 ст. 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 21, 23, 24, 30, 33, 40-1, ч.2 ст. 130, ст.ст. 221, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1 200 (тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя М.Л. Пасечник

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2021 року