ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/611/21 Номер провадження 33/814/438/21Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Гнатюк О.С.

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Черчика В.П.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 09 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 09 червня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи невідомо, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді, 14 березня 2021 року о 21:00 год., гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Ауді 80 д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Полтаві по вул. Сакко, 10 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Результат проби позитивний та становить 2,35% алкоголю у видихуваному повітрі. Тест №53.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Також вважає незаконним накладення штрафу в розмірі 17000 грн., з огляду на положення ст. 8 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 14 березня 2021 року, тобто до набрання чинності Законом, який встановлював більш сувору міру відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення захисника, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є протокол у справі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 192460 від 14.03.2021 року, в якому зазначено, що під час проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер ARLM 0457, у останнього встановлено результат 2,35% алкоголю у видихуваному повітрі (тест №53), роздруківка з приладу «Драгер» з вказаними відомостями, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких проводився огляд водія, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, з результатами якого був згоден ОСОБА_1 , записами з бодікамер працівників поліції.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП суд всебічно, повно та об`єктивно встановив обставини по справі та дійшов вірного висновку про узгодженість дій працівників поліції з вимогами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також з положенням ст. 266 КУпАП та правильність кваліфікації дій водія ОСОБА_1 ознакам ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, підписувавши вказаний протокол про адміністративне правопорушення, водій ніяких зауважень чи застережень з приводу своєї незгоди з діями працівників поліції не зазначив.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують вищевказані висновку суду та не містять доказів обставин, які в розумінні ст. 247 КУпАП є підставами для закриття провадження у справі.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

Матеріалами справи в повній мірі доводиться факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на закінчення строків накладення адміністративного стягнення та відповідно закриття провадження у справі, апеляційний суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, в редакції, що діяла на час скоєння адміністративного правопорушення, тобто станом на 14.03.2021 року, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

В даному випадку судом було накладено стягнення в межах тримісячного строку визначеного положеннями КУпАП, оскільки дата скоєння правопорушення - 14.03.2021, а дата винесення постанови - 09.06.2021.

Разом з тим заслуговують на увагу доводи апелянта щодо незгоди накладення судом штрафу в сумі 17000 грн., який визначений як міра відповідальності, передбачена ч. 1 ст. 130 в редакції Кодексу України про адміністративні правопорушення від 17.03. 2021 р.

Згідно п.4 ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

За вказаних обставин, при визначенні розміру стягнення у виді штрафу, судом було невірно застосовано редакцію ч. 1 ст. 130 КУпАП та за скоєний 14 березня 2021 року адміністративний проступок застосовано відповідальність, визначену Законом №1231-!Х від 16.02.2021 р., який набув чинності з 17.03.2021 року та встановлював посилену відповідальність в порівнянні з відновленою з 03.07.2020 року редакцією ст.130 КУпАП, а відтак не має зворотної дії в часі.

Зазначене залишилось поза увагою суду, який помилково визначив розмір стягнення у виді 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, тоді як правопорушника ОСОБА_1 необхідно піддати стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

За вказаних обставин, визначений судом захід стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. підлягає зміні на штраф у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 10200 грн.

Керуючись ст.293 .294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 09 червня 2021 року в частині визначеного судом заходу стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., що складає 1000 неоподаткованих доходів громадян - на штраф в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 10200 грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна