Номер провадження: 33/813/629/21
Головуючий у першій інстанції Алін С.С.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дерезюк В.В., Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану через представника адвоката Пудлінську Ларису Іванівну на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 12.11.2020 року в адміністративній справі відносно

громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.11.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення було закрито, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із постановою суду 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 через представника адвоката Пудлінську Ларису Іванівну подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить:

-визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 , визначеного законом строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2020 року;

-поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2020 року;

-визнати незаконною та скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2020 року;

-постановити по справі нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_2 виною у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого статтею 173 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що справу було розглянуто за його відсутності, про наявність постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 12.11.2020 року йому стало відомо випадково тільки 09.04.2021 року при наданні дружиною, ОСОБА_3 пояснень в якості потерпілої в рамках кримінального провадження № 0000188 за заявою ОСОБА_1 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 Кримінального кодексу України (щодо подій, які сталися в період з 22 по 25 вересня (включно) 2020 року в АДРЕСА_2 . До участі у розгляді справи як потерпілого апелянта залучено не було.

З урахуванням зазначеного, просить суд визнати поважними причини пропуску та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 12.11.2021 року.

В поданій апеляційній скарзі вважає, що судом першої інстанції було порушено права ОСОБА_1 як потерпілого, оскільки при розгляді даної справи апелянта не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Рішення ухвалено за відсутності ОСОБА_1 як потерпілого відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД № 022265 від 25 вересня 2020 року, чим було позбавлено його можливості реалізувати права надані законом.

Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, та мотивації тим, що ОСОБА_2 є співвласницею приміщення, в якому вона знаходилась в момент скоєння нею протиправних дій (нецензурної лайки на адресу потерпілих, биття вікон).

ОСОБА_1 вважає, що таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що співвласник майна вправі ображати своїх сусідів нецензурною лайкою, погрожувати та бити вікна.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що в оскаржуваному рішенні не зазначено жодного дослідженого доказу, який би спростував той факт, що громадянка ОСОБА_2 перебуваючи в приміщенні коридору будинку АДРЕСА_2 вислювлювалась нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , чим ображала їх честь та гідність та порушувала громадський порядок.

Потерпілий вважає, що вищевказане є достатніми підставами для визнання постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 12.11.2020 року незаконною, та постановлення нового судового рішення про визнання ОСОБА_2 винною у скоєнні адміністративного проступку передбаченого ст. 173 КУпАП.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження

ОСОБА_1 у судове засідання, яке було призначено на 12.11.2020 року не з`явився. Як вбачається з матеріалів справи, потерпілого про дату, час та місце розгляду справи належним чином сповіщено не було.

У зв`язку з цим та враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу за її відсутності.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута за відсутності потерпілого ОСОБА_1 , про оскаржуване рішення йому стало відомо тільки 09.04.2021 року. У зв`язку з вищенаведеним не мав можливості оскаржити постанову у встановлений законодавством десятиденний строк.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянтом було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Суд приходить до висновку, що причина пропуску строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження, є обґрунтованою, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Перевірка доводів апеляційної скарги. Позиція апеляційного суду

За положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, вчинила дрібне хуліганство, яке за диспозицією ст. 173 КУпАП трактується як: нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

11 травня 2021 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_2 - адвоката Івченко Віталія Борисовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання часу для ознайомлення з матеріалами справи.

12 травня 2021 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання матеріалів справи для ознайомлення.

Розгляд справи призначений на 12 травня 2021 року було відкладено до 02.06.2021 року на 11:15 год.

02 червня 2021 року в судове засідання з`явилися ОСОБА_2 та її захисник - адвокат Тимофєєнко О.А., а також представник апелянта - адвокат Пудлінська Л.І.

Пудлінською Л.І. в судовому засідання заявлено клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також витребування відеозапису з нагрудник камер праціаників поліції.

ОСОБА_2 та її захисник заперечували щодо задоволення поданого представником апелянта клопотання.

Суд, не видаляючись до нарадчої кімнати, радячись на місці, ухвалив, клопотання представника апелянта - адвоката Пудлінської Л.І. - задовольнити, викликати в судове засідання та допитати в якості свідка громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , витребувати запис з нагрудної камери працівників поліції. Судом оголошено перерву до 11.06.2021 року о 10:00 год.

05 червня 2021 року представником апелянта - адвокатом Пудлінською Ларисою Іваніваною подано заяву про виклик свідків ОСОБА_4 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В судовому засіданні 11 червня 2021 року судом в якості свідків, було допитано: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .

Свідки зазначили, що події зазначені у протоколі мали місце, а також вказані обставини продовжувались напротязі чотирьох днів. ОСОБА_2 у домі висловлювалася нецензурною лексикою та погрожувала в адресу жителів гуртожиту, била вікна у будинку.

Представник апелянта - ОСОБА_7 просила суд відкласти розгляд справи для допиту четвертого свідка, оскільки вона не змогла з`явитися 11.06.2021 року в з`язку з сімейними обставинами.

Захисник Тимофєєнко О.А. заперечував щодо заявленого клопотання представника апелянта.

Судом оголошено переву до 18 червня 2021 року о 11:00 год.

16 червня 2021 року до суду апеляційної інстанції представником апелянта подано заяву про долучення доказів, а саме - флеш-накопичувача, який містить фіксацію подій, які сталися за участі ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 в період з 22 по 25 (включно) весеня 2020 року.

18 червня 2021 року в судове засідання з`явилися ОСОБА_2 та її захисник - адвокат Тимофєєнко О.А. а також представник апелянта - Пудлінська Л.І.

До матеріалів справи було долучено надані представником апелянта докази, оголошено переву до 23.06.2021 року о 14:00 год.

23 червня 2021 року в судове засідання з`явилися представник апелянт ОСОБА_3 - адвокат Пудлінська Лариса Іванівна та захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат Тимофєєнко О.А.

Представник апелянта - Пудлінська Л.І. апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі, просила суд її задовольнити.

Захисник Тимофєєнко О.А. просив суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

У судовому засіданні було досліджено в якості доказу відеозапис наданий представником апелянта ОСОБА_7 , в якому зафіксовані події, які сталися за участі ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 в період з 22 по 25 (включно) вересня 2020 року, з якого вбачається, що громадянка ОСОБА_2 порушуючи громадський порядок, сокирою розбивала вікно намагючись потрапити до кмінати гуртожитку за вищевказаною адресою, а також псуючи та розбиваючи викидувала з кмінати речі, що належали подружжю ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОД № 022265 від 25 вересня 2020 року, 25.09.2020 року приблизно о 12.00 годині в приміщені коридору будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_2 висловлювалась нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_1 1975 р.н. та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим ображала честь і гідність громадян та порушила громадській порядок, при цьому розбила скло у приміщені, а саме в квартирі АДРЕСА_4 , тим самим вчинила, правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

25.09.2020 р. за цим фактом, співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області у відношенні ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОД № 022265 за ст.173 КпАП України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на законних підставах перебувала у приміщені АДРЕСА_5 , оскільки вона є власником 132/1000 часток секцій у гуртожитку кімнат 41,44,39,40,42,43, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 225079991 від 22.09.2020р. (а.с.30), також із матеріалів справи вбачається про те, що ОСОБА_2 прописана та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.31).

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення за ст. 173 КУпАП, є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

З огляду на вищевказане, дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, апеляційний суд дійшов висновку про наявність вини в діях ОСОБА_2 щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КупАП.

При розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В противному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

За змістом частини 2 статті 38 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення, що відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом статті 9 КУпАП наявність складу правопорушення є необхідною підставою для адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши норми національного закону та, враховуючи конвенційні положення стосовно строків давності, використовуючи право, надане судам загальної юрисдикції тлумачити зазначені норми для цілей подолання суперечної правозастосовної практики, яка послабляє гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне також зазначити наступне.

Зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, пов`язується з вчиненням особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що моменту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого статтею 173 Кодексу про адміністративне правопорушення (відповідно до протоколу серії ОД № 022265 від 25 вересня 2020 року) сплив трьохмісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку щодо скасування постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 12.11.2020 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п. 7 ч. 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 12.11.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану через представника адвоката Пудлінську Ларису Іванівну задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 12.11.2020 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає АДРЕСА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Князюк