Справа №591/3116/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 33/816/285/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шевченка Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченка Д.С на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , зі слів не працює

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки з оплатним вилученням транспортного засобу AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 травня 2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки з оплатним вилученням транспортного засобу за те, що він, 20 лютого 2021 року о 09 год. 40 хв. в м. Суми по пр. М.Лушпи, в районі будинку 4/1, керував транспортним засобом AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд проводився в КНП СОР «ОКМЦСНЗ», що підтверджується висновком № 56 від 20.02.2021 р., чим порушив п.2.9аПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки правопорушення вчинено повторно протягом року.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Шевченко Д.С. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив постанову суду скасувати, а справу закрити.

Свої вимоги захисник обґрунтовував тим, що:

- дана справа про адміністративне правопорушення була розглянута упереджено, із суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства, неповно, не всебічно та не об`єктивно;

- в порушення вимог ст. 268 КУпАП справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 , при тому, що 12 травня 2021 року останній, не маючи жодного наміру ухилятися від суду, не мав реальної можливості прийняти участь у судовому засіданні та скористатись своїми невід`ємними правами, оскільки мав незадовільний стан здоров`я та погане самопочуття, він є учасником бойових дій, у наслідок цього - особою з 3 групою інвалідності, і через такий стан був позбавлений можливості прибути до суду, повідомити про поважні причини неявки та надати пояснення;

- судом першої інстанції не було виконано обов`язку щодо забезпечення ОСОБА_1 реального доступу до правосуддя, що вимагається ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за таких обставин постанова Зарічного районного суду м. Суми від 12 травня 2021 року є незаконною та підлягає скасуванню;

- суддя не дотримався положень ст.ст. 245,280 КУпАП, не врахував відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозаписами, з якого не вбачається жодних порушень водієм ПДР, і інспектор поліції, звертаючись до ОСОБА_1 , жодним чином про такі порушення не зазначив, хоча повинен був, тобто, перевірка документів у ОСОБА_1 та подальша пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння, враховуючи відсутність підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, є незаконними, оскільки поліцейський має право вимагати надати документи для перевірки та запропонувати пройти огляд виключно у разі порушення водієм вимог ПДР, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»;

- спілкуючись із ОСОБА_1 поліцейський не роз`яснив йому положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зокрема, не зазначив про можливість та не забезпечив отримання правової допомоги, чим порушив право особи на захист, що на його думку, є підставою для скасування оскаржуваної постанови;

- наявним в матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 не виявляє жодних ознак сп`яніння будь-якого виду, адже його зовнішній вигляд та поведінка не викликали жодних сумнівів у тверезості та притаманні тверезій людині, крім того письмові матеріали справи не містять жодних позначок щодо наявності ознак сп`яніння, передбачених п.п. 3,4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, сам інспектор поліції, спілкуючись з ОСОБА_1 , про наявність ознак сп`яніння жодним чином не зазначає, таким чином вимога пройти огляд на стан сп`яніння є не законною, оскільки не відповідає положенням чинного законодавства;

- з наявного відеозапису вбачається, що жодної пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу не надходило, будь-які матеріали, чи то акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чи то направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у матеріалах справи відсутні, крім того жодних свідків, як того вимагає п. 6 розділу II Інструкції, залучено не було, а тому, поліцейський грубо порушив, в тому числі, і вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку проходження огляду особи на стан сп`яніння;

- в порушення п.п.17,20 розділу III вищезазначеної Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду не містить підписів поліцейського, який доставив особу на огляд, та обстежуваної особи, крім того результати медичного огляду не були повідомлені ОСОБА_1 , що підтверджується відсутністю підпису останньої та матеріалами відеозаписів, а тому, відповідно до п. 22 розділу III вказаної Інструкції що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними;

- ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 09 год. 40 хв. 20 лютого 2021 року, висновок щодо результатів медичного огляду особи заповнений також 20 лютого 2021 року, а протокол про адміністративне правопорушення складений о 21 год. 30 хв. 29 квітня 2021 року, що свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення №205430 складений з порушенням вимог положень КУпАП та є незаконним;

- у справі відсутні беззаперечні докази вини ОСОБА_1 , а сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини останнього в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, який застосовується при оцінці доказів, а тому дії ОСОБА_1 не можуть створювати для нього жодних негативних юридичних наслідків.

Заслухавши доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Шевченка Д.С. на підтримку поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу, суддя районного суду вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №205430 від 29 квітня 2021 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №56 від 20 лютого 2021 року КНП СОР «ОКМЦСНЗ», довідкою інспектора відділу АП УПП в Сумській області Д. Лєонової від 30 квітня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року, копією постанови Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2021 року, відеозаписом, який було долучено працівниками поліції до матеріалів справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_2 , порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, при тому, що останній не мав жодного наміру ухилятися від суду, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що про розгляд справи у суді 12 травня 2021 року ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис, крім того, у матеріалах справи відсутні дані про те, що останній звертався до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з його хворобою.

Посилання апелянта на те, що перевірка документів ОСОБА_1 за відсутності підстав вважати, що особа вчинила порушення ПДР, була незаконною, які і подальша пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки з наявного у матеріалах справи відеоматеріалу вбачається, що зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та перевірка його документів була обумовлена відсутністю у базі даних про страховий поліс на автомобіль і вже після спілкування з водієм у працівників поліції виникла підозра у тому, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння і на пропозицію пройти огляд у медичному закладі ОСОБА_1 відповів згодою, при цьому, будь-яких заперечень щодо його зупинки не виказував.

Доводи апеляційної скарги про те, що жодної пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу не надходило, будь-які матеріали, чи то акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів також відсутні, апеляційний суд також вважає необґрунтованими, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан саме наркотичного сп`яніння, який, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться у медичному закладі, а не поліцейськими на місці зупинки.

При цьому, відеозаписом підтверджується, що порушень Розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, яким визначено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, під час огляду ОСОБА_1 у медичному закладі, не було.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 09 год. 40 хв. 20 лютого 2021 року, висновок щодо результатів медичного огляду особи заповнений також 20 лютого 2021 року, а протокол про адміністративне правопорушення складений о 21 год. 30 хв. 29 квітня 2021 року, що свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення №205430 складений з порушенням вимог положень КУпАП та є незаконним, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, дійсно, з наявного у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 20 лютого 2021 року, а протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно нього був складений 29 квітня 2021 року.

Однак, з наданої захисником ОСОБА_3 виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1048 вбачається, що ОСОБА_1 був госпіталізований до неврологічного відділення Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни, де перебував з 02 квітня 2021 року по 23 квітня 2021 року.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повідомив, що у с. Циблю Київської області, де знаходиться вказаний лікувальний заклад, він поїхав через 10 днів після того, як працівники поліції возили його на огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, а тому, апеляційний суд вважає, що працівники поліції , з поважних причин, були позбавлені можливості скласти раніше протокол відносно ОСОБА_1 , враховуючи, що останній перебував на лікуванні в інші області.

Вказаний протокол був складений 29 квітня 2021 року, тобто, через 6 днів після того, як ОСОБА_1 повернувся після лікування, і з наявного в матеріалах справи відеоматеріалу вбачається, що процедура, яка передбачена для працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, була дотримана у повному обсязі, порушень ст. 256 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, на спростування доводів апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується не одним протоколом про адміністративне правопорушення, а сукупністю належних та допустимих доказів, які були суддею досліджені у повному обсязі, і яким була надана належна правова оцінка.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, з підстав, зазначених захисником, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Разом з тим, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, суддя суду першої інстанції невірно застосував редакцію вказаної статті та за скоєне 20 лютого 2021 року адміністративне правопорушення, застосував міру відповідальності, встановлену Законом №1231-ІХ від 16 лютого 2021 року, який набрав чинності з 17 березня 2021 року і визначив розмір стягнення у виді 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. Апеляційний суд зазначає, що оскільки новим законом було посилено санкцію ч.2 ст.є130 КУпАП, тому , в даному випадку підлягає до застосування, той закон, який діяв на момент вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно п.4 ч.1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, постанова судді в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП - підлягає зміні.

Керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Шевченка Д.С на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 травня 2021 року відносно ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 травня 2021 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки з оплатним вилученням транспортного засобу AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.