Номер провадження: 33/813/101/21
Номер справи місцевого суду: 509/3820/20
Головуючий у першій інстанції Бочаров А.І.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання - Лопотан В.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Сулакова Олексія Павловича на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, за ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, представник ОСОБА_1 - Сулаков Олексій Павлович подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 листопада 2020 року - скасувати та закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначеного на 23.02.2021 року з`явився ОСОБА_1 та його представник - адвокат Сулаков О.П.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Сулакова О.П., які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, частиною 7 ст.294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що під час судового розгляду даної справи суд першої інстанції дотримався вказаних норм права та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтується сукупністю доказів, які були дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та судовому засіданні апеляційного суду, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №442653 від 05.08.2020 року, відповідно до якого, 05.08.2020 року, о 12:10 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Premium», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Базова, 18 в смт. Авангард Овідіопольського району, перед поворотом праворуч на Овідіопольську дорогу, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне положення на проїжджій частині, скоїв зіткнення з автомобілем «KIA Sorento», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4 ПДР (а.с.3);

-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 4);

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , доданих до протоколу (а.с. 5,6).

Зазначені докази, які були повторно досліджені в ході апеляційного розгляду, узгоджуються між собою, є належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 - Сулаков Олексій Павлович посилається на те, що відсутня вина ОСОБА_1 у дорожньо - транспортній пригоді, а тому він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, вказані доводи апелянта є безпідставними, оскільки спростовуються наявними в матеріалах провадження доказами, які узгоджуються між собою та доповнюють один одного, та які визнані належними та допустимим.

Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 10.4. ПДР України, які призвели до даної ДТП.

Що стосується доводів представника ОСОБА_1 - Сулакова Олексій Павловича про те, що ОСОБА_1 їхав з чітким дотриманням правил дорожнього руху, у своїй смузі, то вказані доводи апелянта є необґрунтованими, з огляду на те, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №442653 від 05.08.2020 року, ОСОБА_1 погодився із порушенням правил п. 10.4 ПДД, про що власноручно розписався у ньому та жодних зауважень, пояснень чи заперечень по суті правопорушення не зазначив (а.с. 3).

Апеляційний суд, також не може погодитись із твердженнями апелянта про те, що, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 власноруч подав до місцевого суду заявку про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS - повідомлення, у якій зазначив свій мобільний номер телефону: НОМЕР_3 (а.с. 7), що спростовує доводи апелянта про те, що він не знав про слухання справи. Слід також зазначити, що вищевказаний номер телефону, ОСОБА_1 зазначив і при подачі апеляційної скарги.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що громадянин ОСОБА_1 мав реальну можливість реалізувати свої права в суді першої інстанції, заявляти клопотання, пред`явити докази, які він вважав необхідними для спростування своєї провини у вчиненні ДТП, однак з власної ініціативи не реалізував своїх прав, та не з`явився в судове засідання.

За наведених обставин, су приходить до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи, з дотриманням вимог ст.252 КУпАП оцінив зібрані у справі докази та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 10.4 ПДР України, оскільки такі докази, які беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, наявні в матеріалах справи.

Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Метою застосування адміністративного стягнення є виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного співжиття; запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, покарання та виправлення правопорушника, відшкодування збитків.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.

Будь-які інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаних правопорушень, суду не надано.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - Сулакова Олексія Павловича є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Сулакова Олексія Павловича - залишити без задоволення.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, за ст. 124 КУпАП - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра