Справа № 758/7703/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Якимець О. І.,

за участю: ОСОБА_1 , адвоката Тютюнника Г.В.,

прокурора: Павліченко В.О.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Деснянським РУ ГУМВС України у м. Києві, РНОКПП НОМЕР_2

за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №252 від 01.06.2021 року, гр.. ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальника Служби організації руху КП «Київпастранс» будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, 28.10.2020 о 22:52 год несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному вебсайті НАЗК через власний персональний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він мав на меті подати декларацію у встановлений термін, однак з технічних причин йому не вдалося це зробити, оскільки у нього старий комп`ютер, ЕЦП ним було активовано вчасно.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Тютюнник Г.В. подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення за ст. 38 КУпАП, вважає, що днем виявлення правопорушення є 15 лютого 2021, день складання та направлення запиту на адресу «Київтранспас» про надання інформації.

Крім того, в ході судового засідання представник також подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення на тій підставі, що ОСОБА_1 вчинив практично усі дії, необхідні для подання декларації та не мав прямого умислу на її неподання.

У судовому засіданні 29.06.2021 прокурор Павліченко В.О. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративних правопорушення, підтримала, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених частиною 1 статтею 172-6 КУпАП.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено, відповідно до наказу КП «Київпастранс» від 25.03.2015 року №45-к ОСОБА_1 прийнято на роботу 04.04.2011 на посаду заступника начальника Служби організації руху КП «Київпастранс».

Також, згідно наказу №203-к від 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 було звільнено з вказаної посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Посадовою інструкцією заступника начальника Служби організації руху визначено, що заступнику начальника Служби підпорядковується відділ безпеки руху на маршрутах пасажирського транспорту, контролює роботу філій КП «Київпастранс».

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальника Служби організації руху КП «Київпастранс», здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, є посадовою особою та відповідно суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності за вчинення порушень, пов`язаних з корупцією.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції»: визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на вебсайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті: 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 01 червня.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, у 2020 році був зобов`язаний подавати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному вебсайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру до 1 червня.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, лише 28.10.2020 о 22:52.

Згідно послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчиняв ОСОБА_1 (за період з 01.01.2020 по 28.10.2020), останній у 2020 році уперше здійснив вхід до Реєстру 05.02.2020. Наступний вхід останній здійснив 07.02.2020 та в особистому кабінеті розпочав дії по заповненню декларації, яку успішно перевірив на повноту та натиснув на коновку «вийти». Жодних дій, направлених на натискання кнопки «Перейти на сторінку накладення кваліфікованого електронного підпису» ним вчинено не було. У подальшому продовжив вчиняти дії 27.10.2020 шляхом натискання кнопки « нова декларація на основі цієї» та 28.10.2020 була завершена подача щорічної декларації за 2019 рік.

ОСОБА_1 був обізнаний з вимогами щодо подання щорічної декларації, оскільки неодноразово подавав такі декларації у попередні роки.

За частиною 1 статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» ознайомлений, у тому числі ознайомлений про вимоги щодо необхідності подання щорічної декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання корупції». Він був впевнений, що декларація за 2019 рік ним була подана вчасно, а саме 05.02.2020, однак пізніше йому стало відомо, що декларація була подана несвоєчасно, а саме 28.10.2020, яка з невідомих причин активувалась після подачі декларації перед звільненням. ЕЦП був ним активований 05.02.2020. На лікуванні не перебував.

Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності

Так, для кваліфікації діяння за частиною першою статті 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом, та поважності причин такого своєчасного неподання.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

У той же час, переліку поважних причин у розумінні ч.1 ст. 172-6 КУпАП законом не встановлено. Отже, поважність несвоєчасного подання декларацій у кожному окремому випадку має визначатись залежно від конкретних обставин кожної справи.

Таким чином, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2019 рік подав несвоєчасно, без зазначення поважних причин.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 07.02.2020 перевірив повноту та достовірність зазначеної інформації та вийшов з особистого кабінету. Таким чином, ним не було здійснено всіх дій для подання декларації, зокрема не накладено кваліфікований цифровий підпис, який був у нього наявний та активований.

Таким чином, ОСОБА_1 та його представником не було наведено існування переконливих поважних об`єктивних причин для підтвердження неможливості вчасного подання декларації.

Відтак, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП , повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень та їх наслідки, особу правопорушника, її відношення до скоєного, майновий стан останньої, те що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, враховуючи наведене, приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальних межах, визначених санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такий вид та розмір стягнення на переконання суду не є завідома непомірним.

Суд враховує, що згідно статті 38 КУпАП у чинній редакції адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Щодо заявленого клопотання адвоката про закриття провадження за відсутністю складу правопорушення, то суд зазначає, що в даному випадку матеріалами справи підтверджено наявність усіх елементів складу правопорушення, зокрема події, об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони.

Так, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності було відомо про необхідність подання щорічної декларації, чого ОСОБА_1 не заперечує, він почав заповнювати форму на подання декларації в особистому кабінеті вчасно 05.02.2020, 07.02.2020, вчинив майже усі дії для подання декларації, перевірив заповнені відомості, однак вийшов з особистого кабінету шляхом натискання кнопки «вийти» без здійснення подальших дій для завершення подачі декларації, зокрема, не наклав електронного підпису, який був в нього в наявності та активований. Заповнення форми декларації можливо продовжити з будь - якого ПК, комп`ютера, оскільки дані такої зберігаються. Докази звернення ОСОБА_1 за роз`ясненнями чи допомогою щодо заповнення декларації в матеріалах справи відсутні.

Відтак, з огляду на наведене, суд не знайшов достатніх підстав для задоволення клопотання захисника про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4,5 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст.172-6, ч.1 ст.172-6, ст.ст. 36, 283-285, 294 КУпАП, суд,-

На підставі ч. 1 ст. 172-6, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп. (вісімсот п`ятдесят грн 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп.) на користь держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя О. І. Якимець