Провадження № 3/331/183/2021

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Гнатик Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ковалівка Немирівського району Вінницької області, громадянина України, працевлаштованого на посаді провідного фахівця кафедри «Фізичної культури олімпійських та не олімпійських видів спорту» НУ «Запорізька політехніка», сімейний стан одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, державна реєстрація місця проживання якого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №027550, 10.01.2021 року о 14 годині 15 хвилин, провідний фахівець кафедри ФК ОНВС НУ «Запорізька політехніка» ОСОБА_1 , в спорткомплексі НУ «Запорізька політехніка» по вулиці Гоголя, 70-Б в місті Запоріжжя, не забезпечив виконання заборони приймання відвідувачів спортивних залів, чим порушив, п. 3 п.п. 6 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року зі змінами.

Дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Присутній при розгляді справи ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, та пояснив, що він дійсно працює провідним фахівцем кафедри «Фізичної культури олімпійських та не олімпійських видів спорту» в НУ «Запорізька політехніка». 10.01.2021 року, приблизно о 14 годині він, разом з його знайомими, зібралися для того, щоб пограти у міні-футбол на відкритому майданчику біля ЗНУ. Будучи співробітником спорткомплексу НУ ЗП він попросив дозволу зайти в спортивний комплекс НУ «Запорізька політехніка», щоб переодягнутися в роздягальні. В той день спорткомплекс не працював, жодних заходів там не проводилось. Крім того пояснив, що до його посадових обов`язків не входить організація роботи спортивного комплексу НУ «Запорізька політехніка» та забезпечення прийому відвідувачів. Він не є відповідальною особою, яка здійснює контроль за роботою спортивного комплексу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 027550 від 10 січня 2021 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.01.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 10.01.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_3 від 10.01.2021 року, копію паспорту серії НОМЕР_1 , фото таблиці, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, посадову інструкцію провідного фахівця кафедри «Фізичної культури олімпійських та не олімпійських видів спорту» НУ «Запорізька політехніка», суддя дійшла наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб,уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а суд не в праві збирати самостійно докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

У силу приписів ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція цієї норми закону, є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на порушення ОСОБА_1 п. 3 п.п. 6 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

Відповідно до п.п. 6 п. 3 Постанови Кабінету міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12. 2020 р. № 1236 ( в редакції що діяла на момент складання протоколу), додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється: приймання відвідувачів спортивних залів, фітнес-центрів, басейнів, крім відвідування спортсменами національних збірних команд України та їх тренерами за умови дотримання відповідних санітарних і протиепідемічних заходів.

Суддя наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а лише фіксує обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені доказами долученими до протоколу.

Так, належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

В матеріалах справи відсутні данні про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, або в силу посадових обов`язків наділений організаційно-розпорядчими функціями щодо організації роботи спорткомплексу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав копію посадової інструкції провідного фахівця кафедри «Фізичної культури олімпійських та не олімпійських видів спорту» НУ «Запорізька політехніка», з якої не вбачається що він наділений організаційно-розпорядчими функціями щодо організації роботи спорткомплексу.

Крім того, на доданих до протоколу фотознімках зафіксовано, що на вході до спортивного комплексу наявне оголошення про заборону проведення спортивних тренувань у період з 08 січня по 24 січня 2021 року.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, також не вбачається що в спорткомплексі проводився прийом відвідувачів.

Інших об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Таким чином, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою не було зібрано достатньо доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, на переконання суду, дані відображенні працівником поліції про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення є сумнівними, оскільки не підтверджуються матеріалами справи, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).

Таким чином, об`єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 , яка полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, належними доказами не підтверджено, та, враховуючи, що його вину обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства, суддя доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 порушив норми п. 3 п.п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236, суддя дійшла до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 44-3, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.В. Гнатик