Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2237/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 09.12.1999 року Олевським РВ УМВС України, працюючого керівником ПСП «ЛАН», жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 397472 від 25.11.2020 року вбачається, що 25.11.2020 року близько 15 год. в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 проводив господарську діяльність не маючи документу дозвільного характеру, а саме: дозволу Управління Держпраці в Житомирській області щодо експлуатації машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки.

04.02.2021 року ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення щодо обставин справи, зазначив, що на його думку в його діях відсутній будь-який склад адміністративного правопорушення, а справа підлягає закриттю, оскільки у відповідності до вимог Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковань підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107 10 квітня 2020 року керівником ПСП «ЛАН» ОСОБА_1 , було подано через Центр надання адміністративних послуг Житомирської міської ради декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, яка зареєстрована в журналі обліку суб`єктів господарювання Управління Держпраці у Житомирській області 15.04.2020 року за № 151-20. Чинним законодавством не передбачено обов`язку отримання суб`єктом господарювання інших дозвільних документів (дозволу, ліцензії тощо) для здійснення такого виду діяльності як лісосічні роботи, трелювання, транспортування та сплав лісу, окрім декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці, яка в ОСОБА_1 наявна та не була взята до уваги працівниками поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Паламарчук О.В., кожен окремо, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнали з підстав наведених у письмових поясненнях, вважають, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, відповідно до яких уповноважена особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, дійшла до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника, дослідивши надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 164 КУпАП відповідальність за дії, кваліфіковані цією нормою, настають за провадження господарської діяльності, суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру,якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом цього правопорушення законодавець визначає суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до п. 1 ч. 6 Постанови КМУ № 1107 від 26.10.2011 року «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки», дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається: роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3.

Додатком 2 до Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2020р.№ 207) зазначено наступний перелік видів робіт підвищеної небезпеки:

1. Виробництво (виготовлення), використання, переробка, зберігання, транспортування, застосування, утилізація та знешкодження вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, горючих рідин, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1357).

2. Вибухові роботи та роботи, пов`язані з використанням енергії вибуху.

3. Утилізація зброї, звичайних видів боєприпасів та виробів ракетної техніки.

4. Газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах.

5. Спорудження магістральних газопроводів, нафтопроводів і продуктопроводів (нафтопродуктопроводів, аміакопроводів, етиленопроводів тощо), систем газопостачання природного та зрідженого газу.

6. Підземні та відкриті гірничі роботи.

Також, додатком 3 до Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2020 р.№ 207) зазначено наступний перелік машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки видів робіт підвищеної небезпеки

1. Устатковання, пов`язане з виробництвом (виготовленням), використанням, переробкою, зберіганням, транспортуванням, застосуванням, утилізацією чи знешкодженням вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує нормативи порогових мас, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956 Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1357).

2. Технологічне устатковання для утилізації зброї, боєприпасів та виробів ракетної техніки.

3. Гірничошахтне та гірничорятувальне устатковання та устатковання для видобутку, транспортування, дроблення, сортування та збагачення корисних копалин та огрудкування руд і концентратів у вугільній, гірничорудній, нерудній та коксохімічній промисловостях.

4. Устатковання та технічні засоби для виготовлення, використання і транспортування вибухових матеріалів і виробів на їх основі, комплекси для їх переробки та зберігання.

Таким чином, постановою КМУ № 1107 від 26.10.2011 року «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки» із змінами внесеними Постановою КМУ від 03.03.2020 року № 207, не передбачено видачу дозволу на користування обладнанням, яке здійснює переробку деревини.

Слід зазначити, що відповідно до п. 21 Постанови КМУ № 1107 від 26.10.2011 року «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки» виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 6, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 7, здійснюються роботодавцем, виробником або постачальником на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

З додатку 6 даного Порядку вбачається, що лісосічні роботи, трелювання, транспортування та сплав лісу входять до переліку видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

На виконання вищезазначених вимог законодавства 10 квітня 2020 року керівником ПСП «ЛАН» ОСОБА_1 , було подано через Центр надання адміністративних послуг Житомирської міської ради декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання робіт підвищеної небезпеки «лісосічні роботи, трелювання, транспортування та сплав лісу», яка зареєстрована в журналі обліку суб`єктів господарювання Управління Держпраці у Житомирській області 15.04.2020 року за № 151-20, а тому ОСОБА_1 не порушував вимог Постанови КМУ № 1107 від 26.10.2011 року «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки».

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому, провадження по вказаній справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю .

Керуючись ст. ст. 9, 33, 164, 221, 247, 251-252, 276, 277, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.164 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар