Справа№938/126/21
Провадження № 3/938/80/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського відділення поліції Косівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з незакінченою вищою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ;

в с т а н о в и в:

на розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області 25.02.2021 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №375239 від 15.02.2021, щодо ОСОБА_1 , який вчинив домашнє насильство, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Правопорушення вчинено за наступних обставин:

31.01.2021 приблизно о 19год. 30хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання в с. Зелене, присілок Топільче Верховинського району Івано-Франківської області, перебуваючи в стані палкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

В судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав повністю. Пояснив, що того дня, 31.01.2021 повернувся додому, будучи на підпитку. В той час у його житловому будинку знаходилась його мати ОСОБА_2 , яка розпочала з ним сварку з приводу надмірного вживання ним алкоголю. В ході сварки він висловлювався на адресу матері нецензурною лайкою, що він пам`ятає точно. Щодо погроз фізичною розправою, то зазначав, що точно не пам`ятає, в чому саме вони могли виразитись, оскільки був п`яний, однак зазначив, що на підпитку міг словесно погрожувати. Вважає, що внаслідок таких дій з його сторони, могло бути завдано шкоди психічному здоров`ю його матері. Про вчинене шкодує.

В матеріалах справи наявна заява потерпілої ОСОБА_2 , згідно з якою вона не заперечила щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за її відсутності.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не заперечив проти розгляду справи без участі потерпілої, а саме його матері ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 31.01.2021 приблизно о 19год. 30хв. за місцем свого проживання в с.Зелене, присілок Топільче Верховинського району Івано-Франківської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозою фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №375239 від 15.02.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 31.01.2021 приблизно о 19год. 30хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання в с.Зелене, присілок Топільче Верховинського району Івано-Франківської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозою фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої (а.с. 1);

- заявою гр. ОСОБА_2 , в якій остання просить розглянути її заяву відносно сина ОСОБА_1 , який вчиняє щодо неї та своєї сім`ї домашнє насильство. В даній заяві ОСОБА_2 зазначає, що її син ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями та систематично вчиняє домашнє насильство, погрожуючи як батькам, так і дружині фізичною розправою (а.с. 3);

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 від 01.02.2021, в яких в яких йдеться про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, про те, що 31.01.2021 приблизно о 19год. 30хв. останній прийшов додому в нетверезому стані та почав вчиняти домашнє насильство психологічного характеру відносно неї, висловлюючись нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою (а.с.4);

- поясненнями гр. ОСОБА_1 від 15.02.2021, в яких він вказав, що останнім часом зловживає спиртними напоями, та приходячи додому на підпитку вчиняє домашнє насильство відносно своєї сім`ї. Ображає свою матір ОСОБА_3 та дружину, що відбувається в присутності дітей. Повністю визнав свою вину у вчиненому та зобов`язався в майбутньому не вчиняти аналогічних дій. (а.с. 5).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями24, 27, 40-1, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок (триста сорок гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 454 гривень 00 копійок (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 01.03.2021.

Суддя Джус Р.В.