Справа № 638/5721/21
Провадження № 3/638/2582/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює: водій ПП «Транс-Сервіс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

установив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова після доопрацювання надійшов адміністративний матеріал із Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.04.2021 серія ВАБ № 205354, ОСОБА_1 11.04.2021 о 11-20 год. в м. Харкові по вул. Клочківська, 339 здійснював перевезення пасажирів за маршрутом № 1354 ст. Дергачі (Піски) Харків (АС «Центральний ринок») та в солоні транспортного засобу БОГДАН А-091, д.н.з. НОМЕР_1 , знаходились пасажири, число яких перевищувало 90% місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу, яка становить 38 осіб, чим порушив п.п.11 п.3-5 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 та п.2.11 Протоколу №9 регіональної комісії з питань техногенної небезпеки та надзвичайних ситуацій.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями статті 245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 278 КУпАП, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Положеннями статті 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Згідно положень, закріплених у статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. 8 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: зокрема, здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» містить визначення понять: регулярні пасажирські перевезення - це перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами договірних сторін у разі міжнародних перевезень; автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Як вбачається зі змісту Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, заборона, що передбачена підпунктом 8 пункту 3 Постанови була встановлена виключно щодо перевезення пасажирів, тобто здійснення суб`єктом господарювання відповідної господарської діяльності, а відтак, виключно «Перевізники» (суб`єкти господарювання) можуть нести відповідальність за порушення заборон, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року.

За визначенням ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Поняття суб`єкта господарювання надане у ст. 55 Господарського кодексу України (далі ГК України), згідно якої суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання в Україні є: господарські організації (тобто юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до ГК України, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку), а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, поняття «водій» та «перевізник» в силу закону не є тотожними.

Як зазначено в графі «місце роботи» у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 205354 від 11.04.2021, ОСОБА_1 працює водієм ПП «Транс-Сервіс», а тому не є суб`єктом правопорушення, тобто перевізником, оскільки з протоколу та матеріалів, які до нього додані, не вбачається, що він є фізичною особою або юридичною особою, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами, що свідчить про відсутність в його діях порушення п.п. 8 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236.

Крім того, нормами чинного законодавства водій транспортного засобу, що здійснює регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, не наділений повноваженнями контролю кількості пасажирів відповідно до кількості місць у транспортному засобі.

Також, суду не надано доказів на підтвердження того, що водій автобуса і перевізник в даному випадку є однією і тією ж особою.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладено на суд.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки не надано доказів протилежного.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 44-3, 245, ч. 1 ст. 247, 251, 252, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності зач. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя: Т.В. Штих.