Номер провадження: 33/813/107/21
Номер справи місцевого суду: 495/6531/18
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 Стогній Олега Вікторовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Удобне Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2018 року визнано ОСОБА_1 винним в здійсненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддано його адміністративному стягненню у вигляді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., без конфіскації.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій також просив суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2018 року, скасувати зазначену постанову, а справу закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду призначене на 23.02.2021 року з`явився ОСОБА_1 та його представник - адвокат Стогній О.В., які підтримали клопотання про поновлення строку та просили його задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Стогній О.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в клопотанні про поновлення строку, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у справах про адміністративні правопорушення врегульований чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналогічні положення висвітлені і у ч.2 ст.294 КУпАП відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Законом чітко визначено строки звернення з апеляційною скаргою, будь-яких застережень з цього приводу КУпАП не містить.

Так, відповідно до змісту оскаржуваної постанови, в судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат Стогній О.В. не з`явилися. ОСОБА_1 про день, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, однак причини неявки суду не відомі.

Вищезазначене підтверджується матеріалами справи.

Більш того, з матеріалів справи також вбачається, що з дня отримання Білгород Дністровським міськрайонним судом адміністративних матеріалів за ч.1 ст. 164 КУпАП у відношенні гр. ОСОБА_1 (20.07.2018 року), ОСОБА_1 та його представник - адвокат Стогній О.В. постійно з`являлися до суду першої інстанції та подавали різноманітні заяви щодо руху справи (а.с. 11-17), у тому числі і знайомилися зі справою, що достеменно свідчить про їх обізнаність про розгляд у суді матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з дня винесення оскаржуваної постанови суду (10.10.2018 року) та до дня звернення апелянта із апеляційною скаргою (23.11.2020 року) сплинуло більше 2 років та апелянт не вжив жодних заходів щоб звернутися з апеляційною скаргою вчасно, з огляду на те що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся судом першої інстанції про хід розгляду справи.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2018 року в справі № 495/6531/18 надіслана була до реєстру 11.10.2018 року та оприлюднена 16.10.2018 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 та його представник адвокат Стогній О.В. мали можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень та могли оскаржити його в апеляційному порядку у встановлений законом строк. У разі, ж якщо в процесі ознайомлення із текстом постанови в ЄДРСР у ОСОБА_1 виникали труднощі щодо його ідентифікації, він не був позбавлений можливості уточнити цю інформацію, шляхом подачі відповідної заяви до канцелярії місцевого суду, однак, цього не зробив, і лише в кінці 2020 р. (тобто після спливу 2 років) подав апеляційну скаргу, що не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

На думку апеляційного суду, ОСОБА_1 , за наявності адвоката , який захищав його права у суді першої інстанції ( ордер а.с.15) не навів обґрунтованих підстав, які свідчили б про поважність причин пропуску строку на оскарження постанови суду.

Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду відсутні, а тому, у відповідності до положень ч.2 ст.294 КУпАП апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Звертаючись з апеляційною скаргою поза процесуальними строками встановленими законом ОСОБА_1 не надав доказів про його необізнаність щодо існування стосовно нього адміністративного провадження та наявності у нього будь-яких перешкод у реалізації права на оскарження постанови суду першої інстанції від 10.10.2018 року у встановлений законом строк.

За таких умов, у зв`язку з ненаданням доказів щодо існування поважних причин пропуску строку на оскарження, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність на даний час законних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2018 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Стогній Олега Вікторовича на постанову Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Удобне Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення- повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра