печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Смик С.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

27.04.2021р. о 21 год. 45 хв. ОСОБА_1 , керувала автомобілем «Mercedes-Benz A200» д.н. НОМЕР_1 , на вул. Лаврській, 8, у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Огляд проводився на місці за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 № ARHK - 0515 (0,66‰), з результатами тесту не погодилась, від проходження огляду у встановленому порядку в медичному закладі КМКЛ «Соціотерапія» відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Адвокат Дяковський О.С. надав письмове клопотання щодо відсутності складу адміністративного правопорушення та закриття провадження у справі.

Обґрунтовуючи своє клопотання адвокат Дяковський О.С. зазначає, що в протоколі зазначено порушення п. 2.9 ПДР, в той час, як фабула протоколу містить формулювання з ознаками алкогольного сп`яніння, що може свідчити про порушення п. 2.5 ПДР. Окрім того, зазначає, що поліцейськими порушено Порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103, а саме в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, а зі змісту відеофайлів, котрі надані органом поліції не вбачається відмови від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, крім того на відео не було видно сам заклад охорони здоров`я та лікаря, що підтверджує відсутність відповідної відмови. Також в своєму клопотанні зазначає, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а після відмови в медичному закладі в присутності двох свідків, про що свідчить відсутність пояснень свідків та будь-яких інших доказів, що в цілому, на його думку, свідчить про наявність підстав закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.9 а Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінують ОСОБА_1 вбачається, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Проте вказану вимогу п. 2.9 а Правил дорожнього руху ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 209702 від 27.04.2021 року, результатами тесту на стан сп`яніння приладом № ARКН-0515 Alcotest 6820, згідно якого вміст алкоголю становить 0.66 ‰, відеозаписом із нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві АА-0027, де також зафіксована процедура та результат огляду на стан сп`яніння.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, у ОСОБА_1 в розумінні п.п.1, 3 розділу 1, п. 1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення працівником поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоров`я, відтак посилання адвоката на невідповідність фабули інкримінованому правопорушення не спростовує факту керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у протоколі описана процедура проходження останньою такого огляду та відповідний результат, що узгоджується із п. 2.9 ПДР України.

Окрім того, із переглянутого відеозапису події вбачається, що працівники поліції, після незгоди ОСОБА_1 із результатами огляду на стан сп`яніння запропонували останній проїхати для огляду до медичного закладу, на що остання погодилась, разом з тим по приїзду до КМКЛ «Соціотерапія» виходити із патрульного автомобіля відмовилась, після чого останню було доставлено до місця зупинки транспортного засобу.

Так, суд критично ставиться до доводів захисника в частині порушення порядку проведення працівниками поліції огляду водія у закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння, зокрема щодо відсутності у матеріалах справи відповідного направлення та свідків події.

Посилання захисника на відсутність в матеріалах справи направлення водія ОСОБА_1 на огляд до відповідного закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, складання якого є обов`язковим згідно п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння» (затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008) та п.6 Розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення» (затвердженої Наказом МВС №1395 від 07.11.2015), суддя вважає безпідставними, оскільки наведені захисником положення нормативно-правових актів не містять вимоги щодо обов`язкового складання такого направлення, а враховуючи, що водій ОСОБА_1 відмовилася виходити з патрульного автомобіля з метою проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, через незгоду із результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, остання не направлялася на такий огляд до закладу охорони здоров`я. Окрім того, суддя звертає увагу на те, що огляд, який проводиться не в присутності поліцейського порушує вимоги ст. 266 КУпАП, щодо огляду водія на стан сп`яніння, а тому відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважався би недійсним. До того ж, ОСОБА_1 не ставиться в порушення відмова від огляду на стан сп`яніння, а поліцейським за допомогою приладу Drаger встановлено завищену норми проміле алкоголю у останньої.

Також суддя вважає безпідставними і доводи захисника про те, щодо відсутності свідків події, оскільки діючим законодавством, а саме на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не встановлено вимог щодо присутності свідків, а проходження огляду на стан сп`яніння останньої та, в подальшому небажання проходити у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, була зафіксована на бодікамеру, як того вимагає ст. 266 КУпАП.

Інші доводи захисника, зокрема щодо відсутності на відео закладу охорони здоров`я та лікаря, не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та об`єктивно підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, та посилання на те, що останній не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а після відмови в медичному закладі, спростовується вказаним відеозаписом, а письмове клопотання адвоката із поясненнями в цій частині та доповнення до пояснень протирічать один одному й взагалі не узгоджується із подією, що мала місце 27.04.2021 року.

Так, дані вказаного вище відеозапису повністю підтверджують обставини, зазначені поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та спростовують доводи адвоката Дяковського О.С. про невідповідність дій працівників поліції з процедурою оформлення матеріалв за ст. 130 КУпАП та порушення ними проведення огляду на стан сп`яніння , передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Будь-яких інших доказів, які б спростовували факти, викладені у протоколі серії ААБ № 209702 від 27.04.2021 року відносно ОСОБА_1 суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, зокрема відеозапис із нагрудної камери поліцейського, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, її вину доведено повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини.

Згідно ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36, 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнути її до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Строк виконання постанови три місяці.

Суддя: С.І. Смик