Провадження № 3/522/8489/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лонський І.В., за участю захисника адвоката Ніц А. С. розглянувши матеріали, які надійшли з Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №580723 від 09.04.2021 року, 09.04.2021 року о 01.20 годин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насилля відносно матері ОСОБА_2 , а саме висловлювалась у її адресу нецензурною бранню внаслідок чого могла бути завдана психологічна шкода її здоров`ю.

На підтвердження обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду надані наступні документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №580723 від 09.04.2021 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.04.2021 року, пояснення ОСОБА_2 , форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09.04.2021 року.

В судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Чумаченко С.О. надав заперечення до протоколу, відповідно до яких просить провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, та зазначає, що між ОСОБА_1 та її матерію ОСОБА_2 не було ніякого конфлікту, а конфлікт бу між молодим чоловіком ОСОБА_1 та її матір`ю. ОСОБА_2 викликала поліцію, щоб притягнути молодого чоловіка до відповідальності, оскільки він використовував нецензурну лайку, проте на момент прибуття поліції він пішов. При складанні протоколі про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 знаходилась під стресом та підписала протокол не ознайомившись з ним.

Окрім того, адвокатом Ніц А.С., який представляє інтереси ОСОБА_2 , надав пояснення, відповідно до яких ОСОБА_2 не зазнала моральну, фізичну або майнову шкоду від ОСОБА_1 . ОСОБА_2 викликала наряд поліції щоб вплинути на молодого чоловіка її доньки, який пішов до приїзду працівників поліції. Однак, працівники поліції попросили ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підписати протокол, та не маючи відповідних знань у галузі права та не розуміючи змісту протоколу, вони його підписали.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку адвоката Ніц А.С., який є представником ОСОБА_2 , приходжу до наступного.

Стаття 9 КУпАП регламентує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. При складені протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАп, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи встановлено, що особою, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення, на надані будь-які докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, стаття 173-2 КУпАП відносить до насильства в сім`ї умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Згідно п.15 ст.1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2671-VIII від 17.01.2019, «Психологічне насильство» як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, (за умови), якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Проте, як вбачається з пояснень представника ОСОБА_2 адвоката Ніц А.С., Вігуль Г.В. не зазнала моральну, фізичну або майнову шкоду від ОСОБА_1 . ОСОБА_2 викликала наряд поліції щоб вплинути на молодого чоловіка її доньки, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, пішов до приїзду працівників поліції. Однак, працівники поліції попросили ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підписати протокол, та не маючи відповідних знань у галузі права та не розуміючи змісту протоколу, вони його підписали.

А отже, зі сторони ОСОБА_1 не було вчинено відносно ОСОБА_2 насильства у сім`ї.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 вчинення домашнього насильства при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України та передбаченій у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому остання не підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2, 245, 251, 252, 283, 284, 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. Лонський