Справа № 943/514/21
Провадження № 3/444/896/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Козакевича Р. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із ВП №5 Львівського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 24.02.2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , -

ВСТАНОВИВ :

11.03.2021 року інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Орос Йосипом Йосиповичем складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 014765 за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 11.03.2021 року о 09 год. 17 хв. на автодорозі Київ-Чоп М-06, 503 км, керував транспортним засобом марки "Opel Combo", д.н.з. НОМЕР_3 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови від 26.03.2018 року, ВП № 43779584, виданої Жовківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, чим ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1 "а" ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином через свого захисника. Однак, правопорушник ОСОБА_1 подав на адресу суду письмові пояснення та клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема, звертав увагу у таких, що не знав про наявне обмеження його у праві керування транспортними засобами, оскільки не отримував відповідну постанову державного виконавця від 26.03.2018 року, як наслідок вважає, що в його діях відсутній прямий умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Просив справу розглядати у його відсутності.

Його неявка не перешкоджає розгляду справи відповідно до вимог статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі правопорушника ОСОБА_1 ..

Захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Козакевич Р.В. в судовому засіданні підтримав письмове клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та зазначив, що до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не був обізнаний про наявність постанови державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та відповідно про її зміст. Додатково зазначив, що в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 не було скеровано постанову про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у визначені законом строки та винесення її спричинило виникнення ризиків у позбавленні ОСОБА_1 джерел засобів для існування, оскільки його трудова діяльність пов`язана із необхідністю використання транспортного засобу.

Вказує, що обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

І так як матеріали справи не містять підтвердження про те, що ОСОБА_1 отримав постанову державного виконавця, відповідно його підзахисному не було відомо про наявність стосовно нього будь-яких обмежень у праві керування транспортними засобами, а відтак він не усвідомлював протиправний характер своїй дій та не бажав про настання будь-яких наслідків, що, на думку захисника, дає підстави стверджувати про відсутність вини у формі умислу.

Вивчивши клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Козакевича Р.В., вислухавши його думку, беручи до уваги письмові пояснення та клопотання правопорушника ОСОБА_1 , подані ним на адресу суду, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, характеризується прямим умислом.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він стверджує про те, що не був обізнаний з постановою державного виконавця від 26.03.2018 року, якою його було обмежено в праві керування транспортними засобами.

Матеріали справи не містять жодних даних про те, що державним виконавцем було скеровано ОСОБА_1 постанову про тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами від 26.03.2018 року у визначені законом строки та що він був з такою ознайомлений.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою відділу державної виконавчої служби копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження, також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особи, щодо якої винесено постанову про застосування відносно неї відповідного обмеження, наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

Слід врахувати, що матеріали справи не містять жодного доказу про те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП правопорушник ОСОБА_1 отримував копію постанови державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 26.03.2018 року та відповідно про те, що йому було відомо про наявність стосовно нього таких обмежень, а відтак, що він усвідомлював протиправний характер своїх дій та бажав про настання будь - яких наслідків, що дає підстави суду стверджувати про відсутність вини у формі умислу. В свою чергу органами поліції не долучено жодних доказів, які б спростовували вищенаведене.

Матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Суд звертає увагу, що державним виконавцем Жовківського РВ ДВС Західного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мікулою Людмилою Степанівною було 15.04.2021 року винесені постанови про: 1) скасування заходів примусового виконання, 2) скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, 3) скасування тимчасового обмеження боржника у праві полювання, 4) про скасування тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, 5) скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Те, що в ОСОБА_1 дійсно відсутня заборгованість зі сплати аліментів, підтверджується довідкою № 1712, яка видана державним виконавцем 27.04.2021 року.

Суд враховує і письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у яких він зазначив, що він після 26.03.2018 року безперешкодно керував транспортними засобами, неодноразово зупинявся працівниками поліції, при цьому йому ніхто не повідомляв про наявність будь-якого обмеження у праві керування транспортними засобами.

Доказів на спростування даних тверджень ОСОБА_1 немає.

Матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на доведеність наявного в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя вважає, що є достатньо доказів для прийняття правильного, законного рішення.

У суду відсутні будь-які докази, які б спростовували письмові пояснення ОСОБА_1 ..

А тому суд не має підстав оцінювати такі критично, які спрямовані на уникнення відповідальності. А тому суд приходить до висновку про відсутність в діянні ОСОБА_1 порушень вимог п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху України.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Так як всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь, приходжу до висновку, що справа про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, оскільки його вина не доведена належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Суд наголошує, що незважаючи на те, що на час розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, однак судом було здійснено розгляд справи по суті, так як на цьому настоював захисник ОСОБА_1 , адвокат Козакевич Р В., оскільки його підзахисний не погоджується на закриття справи з нереабілітуючих підстав.

Керуючись ч. 3 ст. 126 п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: Мікула В. Є.