Провадження № 33/4820/127/21
Справа № 688/3573/20 Головуючий в 1-й інстанції Козачук С.В.
Категорія: ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бойка В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Бойка В.Ф., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , працюючого торговим представником ДК «Рома»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

За постановою суду, 13 грудня 2020 року о 03 год. 02 хв. ОСОБА_1 , по вул.Героїв Небесної Сотні, в м.Шепетівка Хмельницької області керував автомобілем марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alkotest» на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, захисник Бойко В.Ф. подав апеляційну скаргу, в якій просить дану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Вважає, що місцевий суд порушив право на захист ОСОБА_1 , розглянувши справу у його відсутність, та не було роз`яснено йому права, про що у справі відсутні будь-які відомості.

Крім того не були допитані свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , нез`ясована їх неупередженість, що свідчить про неповноту розгляду справи. А їх письмові пояснення у справі, відповідно до п.32 Постанови ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року (справа №560/751/17/, адміністративне провадження №К/9901/2047/18) не можуть бути беззаперечним, належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Звертає увагу, що відповідно до змін у законодавстві, які були внесені в липні 2020 року, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності, тому справа підлягає закриттю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Бойка В.Ф., на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №485600 від 13.12.2020 року слідує, що 13.12.2020 року о 03 год. 02 хв. ОСОБА_1 в м.Шепетівці, по вул.Героїв Небесної Сотні, керував автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку, в присутності свідків, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, що передбачено ст.130 КУпАП (а.с.1).

З пояснень свідків ОСОБА_4 (а.с.4) та ОСОБА_2 (а.с.5) слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі і були присутніми при складанні протоколу.

Від письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що зазначено в даному протоколі про адміністративне правопорушення.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, так як їхав з увімкненим показчиком лівого повороту, при цьому такого маневру не здійснював. При спілкуванні з працівниками поліції, ОСОБА_1 пояснив, що з другом, який перебував у автомобілі на місці пасажира, випили пива. Поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, але він відмовився в присутності двох свідків.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише у медичному закладі, чим порушена процедура такого огляду, апеляційний суд розцінює, як намагання ОСОБА_1 , таким чином, уникнути адміністративної відповідальності, оскільки на відеозаписі чітко видно, як ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою приладу Драгер, та в медичному закладі, в установленому Законом порядку.

Крім того, обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який зафіксований на вказаному відеозаписі, також підтверджується показаннями в судовому засіданні апеляційної інстанції свідка ОСОБА_4 , який зазначив, що водію ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, від якого він відмовився в його присутності та свідка ОСОБА_2 .

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції порушив право на захист ОСОБА_1 , оскільки не було роз`яснено його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП спростовуються даними протоколу судового засідання від 29.12.2020 року (а.с.16), з якого слідує, що такі права були йому роз`ясненні.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції, ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачала настання адміністративної відповідальності у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, з огляду на наступне.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду, з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було, а підстав для закриття провадження не вбачається.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.289, ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша