Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/219/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретарів судового засідання Ковальової Н.Д. та Волошиної Н.С., особи, щодо якої складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Любович О.Ю., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисникана постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.05.2021, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого технічним директором Кіровоградського заводу вагодозуючого обладнання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.05.2021 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 , 18.03.2021 об 10 год 52 хв, у порушення п.2.3 (б), 12.1 ПДР України, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN POLO», д/н НОМЕР_2 , по просп. Винниченка в сторону вул. Вокзальна в м. Кропивницький, та біля автозаправки «ОККО», що по просп. Винниченка, 1Б, не вибрав безпечну швидкість та не врахував дорожню обстановку, не був уважним, та внаслідок чого здійснив наїзд на бордюр. В результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, з матеріальними збитками.

Крім того, ОСОБА_1 , 18.03.2021 об 10 год 52 хв, у порушення п. 2.9 (а) ПДР України, керував у стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO», д/н НОМЕР_2 , в м. Кропивницький по просп. Винниченка, 1Б.

У своїй апеляційній скарзі захисник - адвокат Лисенко Т.Р., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати дану постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказала, що постанова суду прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуального права.

Зокрема, суд першої інстанції розглянув справу без її участі, як захисника та без участі її підзахисного. Поряд з цим вказує, що вони клопотали перед судом про перенесення розгляду справи на іншу дату через її відрядження. Натомість суд провів розгляд справи у їх відсутності, чим позбавив ОСОБА_1 права на захист.

Вказує і на те, що суд першої інстанції послався на такі докази: протоколи, схему місця ДТП, копію посвідчення, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також на акт огляду на стан сп`яніння та відеозаписи.

Однак, саме описання правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом його вчинення, без будь-яких доказів; схема місця ДТП не доводить факту порушення ПДР України, а доводить лише факт наїзду на бордюр, що не заперечується самим ОСОБА_1 ; письмові пояснення свідків лише засвідчують, що ОСОБА_1 погодився пройти тест, з його результатами погодився відразу, але цей результат не підтверджує, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, та не спростовує факт, що алкоголь він вживав після наїзду на бордюр, коли він йшов пішки до автоцентру ТОВ «Порт-Олві»; щодо відеозаписів, то їх дані підтверджують версію подій зазначену ОСОБА_1 , що поліцейські не зупиняли автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», д/н НОМЕР_2 , а звернулися до особи, яка певний час перебувала на вулиці і не керувала автомобілем.

Вказує, що пропозиція поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння суперечила положенням законодавства, оскільки на момент приїзду працівників поліції ОСОБА_1 знаходився навіть не поруч зі своїм автомобілем та не міг вважатися водієм вказаного транспортного засобу.

Вказує, що її підзахисний рухався на автомобілі по проспекту Винниченка та мав намір заїхати на автозаправну станцію, а тому заздалегідь перестроївся до правого ряду, однак через неочікуване виникнення перешкоди для руху у вигляді безхатньої собаки, яка раптово вибігла на дорогу, змушений був екстрено маневрувати, внаслідок чого наїхав на бордюр. Перебуваючи у змішаних почуттях, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля зібрав обломки решітки радіатора власного авто, поклав їх в багажник та вирішив звернутися до сервісного центру, у якому придбав автомобіль, оскільки той знаходився поряд. Забравши документи, а також фляжку з коньяком, яка лежала в автомобілі поряд, попрямував пішки до автоцентру «Порт-Олві». Дорогою, аби зняти нервову напругу ОСОБА_1 , будучи достеменно впевненим, що за кермо того дня вже не сяде, випив коньяку, оскільки мав намір доручити майстрам займатися його авто. Не встигши вийти з території сервісного центру, як до ОСОБА_1 під`їхали працівники поліції та запитали чи не його автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», на що він відповів, що його та надав відповідні документи.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та його захисника -адвоката Любович О.Ю.,які просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КУпАП України дотримався в повному обсязі.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав пояснення, відповідно до яких, він не визнав свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказав, що 18.03.2021 о 11.00 год. керував своїм автомобілем «VOLKSWAGEN POLO»по вул. Вінниченка в м. Кропивницький і мав намір заїхати на АЗС, але вибігла собака, він не розрахувавши обстановку наїхав на бордюр. Для нього це був шок, адже була пошкоджена нижня частина автомобіля, також спрацювали подушки безпеки. Він вирішив звернутися до сервісного центру, у якому придбав автомобіль, оскільки той знаходився поряд. Забравши з бардачка документи, а також пляшку з коньяком, яка лежала поряд, попрямував пішки до автоцентру «Порт-Олві». Дорогою, аби зняти нервову напругу випив коньяку, оскільки за кермо того дня він вже не планував сідати, а мав намір доручити майстрам займатися його авто. Вийшовши з території сервісного центру, до нього під`їхали працівники поліції та запитали чи не його автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», на що він відповів, що його та надав відповідні документи. Повернувшись до свого автомобіля, працівники поліції запропонували пройти йому огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився та пройшов, результат показав 0,80 проміле. Проте, під час керування автомобілем він був тверезий, а випив алкоголь вже після вчинення ДТП. Про зазначене працівникам поліції він не говорив, адже перебував у стані шоку. Вказав, що під час його огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння були присутні свідки, з результатом тесту він погодився.

Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у оскаржуваній постанові.

Суд першої інстанції, ухвалюючи постанову, якою визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходив з того, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Так, згідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 18.03.2021 о 10.52 год. у порушення п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN POLO», д/н НОМЕР_2 , по просп. Винниченка в сторону вул. Вокзальна в м. Кропивницький, біля автозаправки «ОККО», що по просп. Винниченка, 1Б, не вибрав безпечну швидкість та не врахував дорожню обстановку, не був уважним, внаслідок чого здійснив наїзд на бордюр. В результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, з матеріальними збитками.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно до положень п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, а під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Зокрема, визнаючи винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП суд першої інстанції правильно послався, як на докази його вини:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №188937 від 18.03.2021, з якого вбачається, що 18.03.2021 о 10.52 год. в м. Кропивницький водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO», д/н НОМЕР_2 , рухався по проспекту Винниченка в сторону вул. Вокзальна та біля заправки «ОККО», що по проспекту Винниченка 1Б, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не був уважним та здійснив наїзд на бордюр. В наслідок ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень, чим порушив п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України та своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.2);

- схему місця ДТП, яке сталося 18.03.2021 о 10.52 год. в м. Кропивницький по пр. Винниченка 1Б, складеною поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП сержантом поліції Гринів І.М, за участю водія т/з «VOLKSWAGEN POLO», д/н НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , яка засвідчена його підписом, де визначено місце розташування транспортного засобу, із зазначенням відповідних вимірів і місця зіткнення автомобіля з бордюром (а.с.4),

- наявний в матеріалах справи відеозапис, на якому безпосередньо зафіксовано момент ДТП, за участю ОСОБА_1 . Також на відеозаписі бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що «не вписався», на питання останнього: «Вами не дотримано швидкісного режиму?», ОСОБА_1 ствердно відповів: «Так» (а.с.7, 99).

Апеляційний суд вважає, що вказані докази є належними, допустимими, а відомості наведені в них є такими, що узгоджуються між собою.

Проаналізувавши наведені докази, апеляційний суд зазначає, що висновок суду про доведеність вини водія ОСОБА_1 в порушенні п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху, що зумовило настання ДТП є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів, які б підтвердили те, що її підзахисний ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР України, спростовуються вище наведеними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про відсутність доказів вини її підзахисного ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Також, згідно Розділу 1 Інструкції 1452/735, встановлено аналогічну процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що ОСОБА_1 18.03.2021 о 10.52 год., в м. Кропивницький по проспекту Вінниченка 1Б керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO», д/н НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого законодавством порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат: 0,80 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП (а.с.20).

Відповідно до результатів тесту проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння. Результат тесту - 0,80 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився (а.с.22, 23).

Зі змісту письмового пояснення свідка ОСОБА_2 наявного в матеріалах справи вбачається, що його запрошено працівниками поліції як свідка під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , який його пройшов на місці вчинення ДТП за допомогою приладу «Drager», результат 0,80‰, з яким ОСОБА_1 погодився (а.с.24).

Аналогічні письмові пояснення за своїм змістом надав і інший зазначений свідок ОСОБА_3 (а.с.25).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 щодо письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечував та про їх допит в апеляційному суді не клопотав, тому суд апеляційної інстанції вважає такі пояснення свідків об`єктивними та приймає їх до уваги.

З долученого до справи відеозапису події вбачається, що на пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 погодився та пройшов на місці події огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого показав 0,80 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився. При цьому ОСОБА_1 не вказував на те, що вживав алкоголь після ДТП, а навпаки намагався довести, що він не керував автомобілем на момент ДТП, однак з відеозапису з камери відео спостереження автозаправної станції «ОККО» чітко видно, що саме ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем на момент ДТП (а.с.27).

А тому, зазначені дані з достовірністю підтверджують факт керування ОСОБА_1 18.03.2021 о 10.52 год., в м. Кропивницький по проспекту Вінниченка транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO», д/н НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп'яніннята в сукупності з вищевказаними доказами підтверджують порушення ним вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України і не ставлять під сумнів висновок судді про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підсумовуючи викладене вище, апеляційний суд не знаходить жодних порушень проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 чи його оформлення, оскільки всі дії виконані поліцейськими відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735.

Апеляційний суд при цьому звертає увагу і на те, що докази наявні в матеріалах справи взаємоузгоджуються один з одним і підстав для сумніву в їх об`єктивності та суперечливості, як на те вказує апелянт, не вбачається. Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи щодо ОСОБА_1 не надано і не здобуто в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для визнання їх недопустимими відсутні.

Твердження захисника Ткачова Є.Г. в апеляційній скарзі, що алкогольні напої останній вживав вже після ДТП, апеляційний суд вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки з досліджених апеляційним судом відеозаписів бодікамери поліцейського вбачається, що під час спілкування з останнім ОСОБА_1 жодного разу не вказував, про зазначені обставини, хоча об`єктивних перешкод для цього у нього не існувало. Такі пояснення знайшли своє відображення лише під час судового розгляду справи і окрім, пояснень самого правопорушника, жодним належним та об`єктивним доказом не підтверджені.

Натомість, з відеозаписів бодікамери поліцейського вбачається, що після проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, результат, якого виявився позитивним, ОСОБА_1 став стверджувати, що він не є водієм автомобіля та про перебування за кермом його автомобіля іншої особи. І лише після надання працівником поліції відеозапису з камери відео спостереження автозаправної станції «ОККО», в зону дії якої потрапила подія ДТП за участю ОСОБА_1 , останній у подальшому не заперечував факту перебування його за кермом автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», д/н НОМЕР_2 . Разом з тим, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 також підтвердив факт, що саме він керував автомобілем на момент ДТП.

На думку апеляційного суду, такі суперечливі пояснення ОСОБА_1 є спробою заплутати суд, з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи захисника, що пропозиція поліцейських пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння суперечила положенням законодавства, оскільки на момент приїзду працівників поліції він знаходився навіть не поруч зі своїм автомобілем та не міг вважатися водієм вказаного транспортного засобу, на думку апеляційного суду є необґрунтовані, адже ОСОБА_1 за допомогою відеокамер розташованих на автозаправній станції було ідентифіковано, як особу яка скоїла ДТП.

Крім того, положеннями п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний залишатися на місці пригоди. Втім, ОСОБА_1 покинув місце вчинення ДТП і був виявлений працівниками поліції неподалік, а саме біля автоцентру «Порт-Олві», а тому доводи захисника про незаконність пропозиції поліцейських пройти огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки останній не був поруч зі своїм автомобілем є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо допущення порушень з боку працівників поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, на переконання суду є надуманими, так як вони, спростовуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, а саме: результатами продуття алкотестеру «Драгер», із якими погодився сам правопорушник, про що свідчить відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а також поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що огляд водія на стан сп`яніння проводився із дотриманням чинних нормативно-правових актів.

Твердження апелянта і про те, що відеозаписи є неналежним доказом не може бути прийнято судом до уваги, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі, яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що усі обставини, які мають значення для даної категорії справ, зафіксовані на доданих до матеріалів справи відеозаписах, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає такий доказ достовірним, належним та допустимим.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про розгляд справи районним судом без участі ОСОБА_1 та порушення його права на захист, то вони також не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у судове засідання на 27.04.2021 та 14.05.2021 не з`явився, проте належним чином був повідомлений про час, день і місце розгляду справи та подав до суду заяви про розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, у його відсутності, але за участю його захисника Лисенко Т.Р. (а.с.89, 95). Однак, 12.05.2021 захисник - адвокат Лисенко Т.Р. подала до суду заяву про перенесення розгляду справи з 14.05.2021 на іншу дату, у зв`язку із перебуванням останньої у відрядженні та надала довідку ТОВ «Вересень плюс» (а.с.97,98).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтями 124, 130 КУпАП за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника.

За таких підстав суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про можливість провести розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене та враховуючи, що районним судом вживалися заходи стосовно належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, а також і те, що останній сам звернувся до суду із заявою в якій просив розглянути справи за його відсутності, тому апеляційний суд залишає без задоволення вимоги апелянта стосовно порушення районним судом вимог КУпАП в частині розгляду справи без участі правопорушника ОСОБА_1 та порушення його права на захист.

Більш того, апеляційний суд переглянув в апеляційному порядку постанову районного суду стосовно ОСОБА_1 , тим самим поновив його у правах передбачених ст. 268 КУпАП, та забезпечив право ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази, що доводять його невинуватість тощо.

При цьому, ОСОБА_1 будь-яких інших доказів, які могли вплинути на правильність прийнятого судового рішення, суду не надав. Зокрема, в ході апеляційного розгляду зазначалося про сам факт такого розгляду справи, однак доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції щодо визнання його винним за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 та його захисник апеляційному суду не надали.

За наведених обставин справи, районний суд правильно розглянув дану справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП, та за результатами розгляду справи постановив обґрунтоване та мотивоване судове рішення про визнання його винуватим у вчиненні вказаних правопорушень, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів на підтвердження його винуватості.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги захисника надані з метою ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та які б слугували підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини місцевий суд правильно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП та обґрунтовано призначив йому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, вид та розмір стягнення в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі, як того просить сторона захисту в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката Лисенко Т.Г. в інтересах правопорушника ОСОБА_1 про незаконність постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда 14.05.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вказану постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Лисенко Т.Г. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда 14.05.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.