Справа № 463/2113/20 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 33/811/559/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Білецької О.Р., перекладача Расулова Мірфаттаг Сеїдаг огли, розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Білецької О.Р. на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2020 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 420,40 грн. судового збору у справі.

Згідно постанови, ОСОБА_3 , 03.03.2020 року о 02 год. 41 хв. на вул.Стрийська, 108 у м.Львові, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 , був затриманий працівниками поліції в стані алкогольного сп`яніння, відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичній установі в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Білецька О.Р. подала апеляційну скаргу просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови покликається на те, що про наявність постанови Личаківського районного суду Львівської області від 27.03.2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності йому стало відомо лише 13.04.2020 року, коли така постанова надійшла на поштову адресу реєстрації місця його проживання, що підтверджується копією конверта, який додається. Крім того, ОСОБА_2 не було повідомлено про час та дату розгляду справи, чим порушено його право на захист. Жодних повідомлень, листів чи повісток ОСОБА_3 не отримував. Отже,10-ти денний термін для оскарження постанови Личаківського районного суду м. Львова від 27.03.2020 року з дня її винесення є пропущений ОСОБА_4 з обставин, які від нього не залежали, однак являлись істотними перешкодами, що унеможливили своєчасне звернення до Львівського апеляційного суду у визначений строк.

В апеляційній скарзі вказує, що працівником поліції, яким було складено протокол відносно ОСОБА_2 , істотно порушено та обмежено його процесуальні права, в тому числі право на захист. Зокрема, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не було належним чином роз`яснено його права та обов`язки, в тому числі гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст.268 КУпАП. Крім того, працівником поліції не надано копії протоколу про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, що взагалі унеможливило здійснити будь-яку його оцінку за допомогою фахівця в галузі права.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 та його захисника адвоката Білецької О.Р., які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та вимоги апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Суддею апеляційного суду встановлено, що висновок суду першої інстанції про те, що діях ОСОБА_5 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого стч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №174866 від 03.03.2020 р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який долучено до матеріалів справи, постановою серія ДПО18 №755820, по якій ОСОБА_8 сплатив накладене на нього стягнення.

Так, суд у постанові викладаючи фактичні обставини справи за ч.1 ст. 130 КУпАП вказав, що ОСОБА_3 , 03.03.2020 року о 02 год. 41 хв. на вул.Стрийська, 108 у м.Львові, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 , був затриманий працівниками поліції в стані алкогольного сп`яніння, відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичній установі в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Як в протоколі, так і в постанові судді вказано про те, що ОСОБА_8 керував з ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_9 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Щодо доводів викладених в апеляційній скарзі про порушення права апелянта на справедливий суд та права на захист, то слід зазначити наступне.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 підтримуючи апеляційну скаргу, пояснив, що проживає в Україні протягом чотирьох років, його дружина є українкою, він володіє українською мовою на побутовому рівні. Щодо відмови від проходження освідування, зазначив, що не мав бажання здавати тест, оскільки боявся, так як медичний працівник хотів застосувати голку великого розміру, він просив використати меншого розмір.

На переконання апеляційного суду, доводи про порушення права апелянта на захист, не забезпечення йому перекладача є безпідставними, оскільки ОСОБА_8 проживає на території України протягом чотирьох років, зареєстрований як приватний підприємець, його дружина є українкою, як сам ствердив в судовому засіданні, він володіє українською мовою на побутовому рівні. Крім цього, жодних клопотань ОСОБА_8 про необхідність залучення перекладача працівникам поліції не заявляв. Як вбачається з відеозапису події ОСОБА_8 спілкувався з працівниками поліції, розумів їх, відповідав на їхні запитання. Крім цього в цей же день щодо нього було складено постанову за ч.6 ст. 121 КУпАП, в якій останній поставив свій підпис, більше того, сплатив штраф.

Відтак, суд, у відповідності зі ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, слід поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_10 адвокату Білецькій О.Р. строк на апеляційне оскарження на постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2020 року, з підстав зазначених у клопотанні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_10 адвокату Білецькій О.Р. строк на апеляційне оскарження на постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Білецької О.Р. залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2020 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.