Спарва№ 308/8145/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Фазикош О.В., за участю адвоката особи відносно якої складено протокол - гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) Гельжинського Р.Л, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення що надійшли із відділу прикордонної служби «Соломоново», відносно гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010071 від 24.06.2021 року, вбачається, що гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), вчинила адміністративне правопорушення/передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону»: о 12 год. 20 хвилин 24 череня 2021 року у пункті пропуску «Чоп (Тиса)» на виїзд з України прибула гр. Італії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на паспортний контроль пред`явила закордонний паспорт серії НОМЕР_1 , вид. 01.03.2019 р. Під час здійснення перевірки документів у прикордонного наряду «ПД»-вибуття виникли сумніви щодо дійсності інформаційної сторінки в паспортному документі серії НОМЕР_1 , що в подальшому підтвердилось висновком за результатами здійснення поглибленої перевірки документам саме: не відповідність ламінуючої плівки встановленому взірцю на сторінці з установчими даними,не відповідність голографічного захисту,в УФ- не відповідність світіння,в проникаючому світлі сторінка з установчими даними не встановленого зразку,тобто гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 намагалася незаконно перетнути ДК по недійсному паспортному документу,чим порушила вимоги постанови КМУ№57 від 27.01.1995 року «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), повідомлялася про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином.

В судове засідання з`явився адвокат гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ОСОБА_4 , який заперечив факт вчинення гр. Італії ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Зазначив, що паспортний документ був виданий їй в м. Кротони на Калабрії , Італія, отриманий був у квестурії по місцю проживання гр. Італії ОСОБА_1 .

Окрім того адвокатом до матеріалів справи додано копію висновку експерта проведеного в рамках кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000184 від 24червня 2021,за повідомленням працівників прикордонної служби, про те, що прямуючи на виїзд з території України громадянка Італії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явила паспорт з ймовірними ознаками підробки. Також, додано відповідь Посольства Італії в Україні, що підтверджує факт видачі паспорту гр.. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

Суд заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Суд, перевіривши згідно ст. 278 КУпАП чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що такі підлягають поверненню до органу, що їх складав з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст. 276 КУпАП,орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про часі місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно положень ст.ст. 252,254,255,256КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

З матеріалів що додані до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у вину гр.. ОСОБА_6 , ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ставиться те, що вона, намагалася незаконно перетнути ДК по недійсному паспортному документу,чим порушила вимоги постанови КМУ№57 від 27.01.1995 року «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Разом із тим, до протоколу додано висновок за результатами здійснення поглибленої перевірки документів. Згідно якого, ст. пр-ком ОСОБА_7 за результатами здійснення поглибленої перевірки документа, а саме закордонного паспорту Італії НОМЕР_1 01.03.2019 до 28.02.2029 р. MISTRO AFE виданого на ім`я громадянина Італії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, не відповідність ламінуючої плівки встановленому взірцю на сторінці з установчими даними. Не відповідність структури відсутність голографічного захисту, відсутність глянцю. В УФ не відповідають світлини (№ сторінки не чіткий) відсутні базові захисні елементи. В проникаючому світлі не відповідає взірцю.

Проте, до протоколу про адміністративне правопорушення не було додано експертного висновку, який би підтверджував недійсність чи підроблення паспортного документу, окрім того відсутні докази того, що посадова особа яка проводила поглиблену перевірку володіє відповідними знаннями в сфері проведення експертиз, та є експертом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Зокрема, відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Частинами 2 та 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року за №1710-VI, який визначає умови перетинання державного кордону України, передбачено, що початком здійснення прикордонного контролю, зокрема, особи, є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України. Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Відповідно до положень ст. 7 вищенаведеного Закону паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону. У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

Крім того, за п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного закону перевірка документів - дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, а також дослідження за результатами оцінки ризиків документів, що стосуються транспортних засобів, вантажів.

З аналізу об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП настає при перетинанні або спробі перетинання кордону особою без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу.

У розумінні п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 р. паспортний документ - виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.

При перетині кордону гр. Італії, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), пред`явила паспортний документ, серії НОМЕР_1 , вид. 01.03.2019 р. Згідно наявних в протоколі письмових пояснень останньої, такий був виданий їй в м.Кротони на Калабрії , Італія, отриманий був у квеcтурії по місцю проживання.

Окрім того, слід зазначити, що факт видачі паспорту громадянці Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_8 ), серії НОМЕР_1 , вид. 01.03.2019 р, підтверджено і Посольством Італії в Україні, на підтвердження чого надано витяг електронного реєстру паспортів Італійської Республіки. До матеріалів справи адвокатом додано відповідь Посольства Італії в Україні.

Разом із тим, з наданої адвокатом до матеріалів справи постанови дізнавача про закриття кримінального провадження від 05.07.2021 року, встановлено, що 24.06.2021 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП з Закарпатській області надійшло повідомлення від працівників прикордонної служби, про те що прямуючи та виїзд з території України громадянка Італії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пред`явила паспорт, з ймовірними ознаками підробки. 24.06.2021 року дані відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 4 ст. 353 КК України.

При цьому, у постанові про закриття кримінального провадження вказано, що згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/553-ДД бланк паспорту громадянина Італії виданий на ім`я ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 виготовлено за допомогою друкарських форм плоского офсетного друку з ірисовим ефектом, використані технології високого та глибокого друку та містить спеціальні елементи захисту.

Бланк паспорта виданий на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту ( крім сторінки з установчими даними) встановленому зразку, аналогічного бланку паспорта громадянина Італії, що перебуває в офіційному обігу.

Сторінка з установчими даними власника паспорта громадянина Італії виданий на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 не відповідає зразкам аналогічного паспорту громадянина Італії за відсутності комплексу елементів та наявності пошкоджень і залишків тексту попередньої сторінки.

Так, дізнавачем прийнято рішення про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 24.06.2021 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, на підставі п.2 ч.1ст. 284 КПК України.

Копію вказаного висновку адвокатом долучено до матеріалів справи.

Таким чином при розгляді даної справи не встановлено належних доказів того що прямуючи на виїзд з території України громадянка Італії ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 пред`явила не дійсний паспортний документ.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в законодавчих актах України, зокрема, в КПК України, в ст. 17 якого зазначається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення та інші надані до суду матеріали, оцінивши докази в їхній сукупності та співставленні, та приймаючи до уваги, що вина гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, - непідтвердилась матеріалами справи, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1ч.1 ст.247КУпАП,у з в`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,44-3,247,280,283-285,287,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош