Номер провадження 3/521/5418/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Граніна В.Л.,

при секретарі Шкребтієнко Г.М.,

за участю:

представника Одеської митниці Держмитслужби Пташинської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці Держмитслужби за протоколами складеними відносно громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси з Одеської митниці Держмитслужби після проведення додаткової перевірки надійшли матеріали адміністративної справи за протоколом про порушення митних правил №0484/50000/20 складеного відносно гр. ОСОБА_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 12 квітня 2020 року о 17 годин 45 хвилин в зону митного контролю, ВМО №3, митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, з метою виїзду на т/х «Vilnius» (прапор Панами) з України до Грузії прибув гр. ОСОБА_1 .

Під час проведення митного контролю було здійснено усне опитування гр. ОСОБА_1 , який усно повідомив, що він слідує з України до Грузії, із собою в двох сумках переміщує тільки особисті речі. Також зазначив, що не переміщує заборонених до переміщення через кордон товарів, та не переміщує предметів, що підлягають обов`язковому декларуванню. Співробітниками Одеської митниці Держмитслужби було запропоновано письмово заповнити декларацію, в якій гр. ОСОБА_1 задекларував тільки бувші у використанні особисті речі.

За результатами здійснення сканування скануючою системою «Rapiscan» двох сумок із особистими речами, співробітниками митниці було прийнято рішення про здійснення огляду переміщуваних через кордон сумок із особистими речами. Під час огляду двох сумок, було встановлено, що в сумках серед особистих речей знаходяться стародавні предмети, які за своїми візуальними ознаками можуть відноситися до з ознаками культурно-історичних цінностей, а саме: речі домашнього обіходу, сувеніри, монети, годинники, прикраси та інші предмети згідно опису з ознаками культурно-історичних цінностей.

Згідно експертного висновку Одеського музею нумізматики від 20.07.2020 року №228, надані на дослідження предмети, а саме: «визивній дзвін» (латунь, випуск до 1917), «цукерниця» (срібло, 84 проби, 302 г, випуск до 1917), «молочник» (срібло 84 проби, 377 г, випуск до 1917), «молочник» (срібло 84 проби 147 г, випуск до 1917), «цукерниця» - 2 піт. (срібло, 84 проби, 461 гр випуск до 1917), «підстаканник» (срібло, 84 проби, 127 г, випуск до 1917), «бюст Адольфа Гітлера» (бронза, випуск до 1945), «флакон для духов» (стекло та срібло, 925 проба), «набір для шиття у футлярі» (срібло 800 проби, випуск до початку 20 століття), «чорнильниця» - 2 шт. (срібло 925 проби, випуск до початку 20 століття), «розчіска у футлярі» (срібло 800 проби, випуск до початку 20 століття) представляють для держави культурно-історичну цінність, та їх вартість складає 5 200 доларів США або 141 750 гривень (по курсу НБУ на 12.04.2020 року).

Дозвіл від служби контролю на право вивезення культурних цінностей з території України у гр. ОСОБА_1 не було.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон країни з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України. За даним фактом посадовими особами митниці складено протокол про порушення митних правил, за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 та його захисник участі не приймали. У попередніх судових засіданнях, в яких брав участь захисник правопорушника адвокат Стрижак В.П., було надано пояснення по суті складеного протоколу, відповідно до яких вину особи визнав частково. Також, захисником було подано клопотання про проведення експертизи товарів, яку він зобов`язувався провести за власний рахунок, однак в подальшому будь яких дій на предмет цього зроблено не було.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 483 МК України та накласти стягнення відповідно до санкції статті, у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вбачається наявність складу порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, за кваліфікуючими ознаками - дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товару, документів, які містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Судом встановлено, що 12 квітня 2020 року о 17 годин 45 хвилин в зону митного контролю, ВМО №3, митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, з метою виїзду на т/х «Vilnius» (прапор Панами) з України до Грузії прибув гр. ОСОБА_1 .

Під час проведення митного контролю було здійснено усне опитування гр. ОСОБА_1 , який усно повідомив, що він слідує з України до Грузії, із собою в двох сумках переміщує тільки особисті речі. Також зазначив, що не переміщує заборонених до переміщення через кордон товарів, та не переміщує предметів, що підлягають обов`язковому декларуванню. Співробітниками Одеської митниці Держмитслужби було запропоновано письмово заповнити декларацію, в якій гр. ОСОБА_1 задекларував тільки бувші у використанні особисті речі.

За результатами здійснення сканування скануючою системою «Rapiscan» двох сумок із особистими речами, співробітниками митниці було прийнято рішення про здійснення огляду переміщуваних через кордон сумок із особистими речами. Під час огляду двох сумок, було встановлено, що в сумках серед особистих речей знаходяться стародавні предмети, які за своїми візуальними ознаками можуть відноситися до з ознаками культурно-історичних цінностей, а саме: речі домашнього обіходу, сувеніри, монети, годинники, прикраси та інші предмети згідно опису з ознаками культурно-історичних цінностей.

Згідно експертного висновку Одеського музею нумізматики від 20.07.2020 року №228, надані на дослідження предмети, а саме: «визивній дзвін» (латунь, випуск до 1917), «цукерниця» (срібло, 84 проби, 302 г, випуск до 1917), «молочник» (срібло 84 проби, 377 г, випуск до 1917), «молочник» (срібло 84 проби 147 г, випуск до 1917), «цукерниця» - 2 піт. (срібло, 84 проби, 461 гр випуск до 1917), «підстаканник» (срібло, 84 проби, 127 г, випуск до 1917), «бюст Адольфа Гітлера» (бронза, випуск до 1945), «флакон для духов» (стекло та срібло, 925 проба), «набір для шиття у футлярі» (срібло 800 проби, випуск до початку 20 століття), «чорнильниця» - 2 шт. (срібло 925 проби, випуск до початку 20 століття), «розчіска у футлярі» (срібло 800 проби, випуск до початку 20 століття) представляють для держави культурно-історичну цінність, та їх вартість складає 5 200 доларів США або 141 750 гривень (по курсу НБУ на 12.04.2020 року).

Дозвіл від служби контролю на право вивезення культурних цінностей з території України гр. ОСОБА_1 не було ні під час переміщення через державний кордон України, а ні під час розгляду справи у суді.

Інші предмети, крім вищевказаних та які перелічені у додатку до протоколу є предметами биту, та є сувенірами чи подарунковою продукцією і не мають культурну історичну цінність.

Згідно п. 3 переліку сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництв, на вивезення (тимчасове вивезення) яких Дозвіл служби контролю не потрібен (додаток №1 до п 1.5 Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України, затвердженої наказом №258 від 22.04.2002 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2002 року за №571/6859) на вивезення за межі митної території України живопису, пластики малих форм, авторської графіки, гобеленів, виробів декоративно-ужиткового мистецтва з кераміки, фарфору, фаянсу, скла, дерева, металу, текстилю та інших матеріалів, створених до 1950 року, потрібен дозвіл Державної служби контролю за переміщенням культурних цінностей через державний кордон України.

Статтею 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8 (зі змінами): «переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України, у т.ч. шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи таких, що містять неправдиві дані».

Згідно з п. 6 цієї Постанови Пленуму, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. При цьому, згідно з абз. 2 цього пункту Постанови: «Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються».

Абзацом 4 цього пункту Постанови встановлено: «Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності».

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Слід зазначити, що матеріали справи неодноразово поверталися для проведення додаткової перевірки, зокрема, з метою проведення відповідної експертизи на якій наполягав захисник особи, та на нього покладався обов`язок щодо організації проведення такої експертизи. Однак, жодних дій направлених на реалізацію своїх обов`язків вчинено не було. Тому суд, при ухвалені рішення, керується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, експертним висновком Одеського музею нумізматики від 20.07.2020 року №228.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що правопорушником були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон країни з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів та шляхом надання документів, які містять неправдиві дані. Згідно з статтею 483 МК України, дані діяння є однією з ознак переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю.

Викладені вище обставини встановлені при провадженні по даній справі та підтверджуються наступними доказами: протоколом по справі про порушення митних правил; доповідною запискою інспектора митниці, поясненнями правопорушника та його захисника, експертним висновком.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд накладає на правопорушника стягнення, відповідно до санкції ч. 1 ст. 483 МК України, у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме 141 750 (сто сорок одна тисяча сімсот п`ятдесят) гривень, з конфіскацією цих товарів.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Так як конфіскації підлягають лише товари, які є предметами порушення митних правил, інші товари, які були вилучені у особи слід повернути у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 4, 458, 459, 461, 483, 487, 511 МК України, ст. ст. 23, 33, 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме 141 750 (сто сорок одна тисяча сімсот п`ятдесят) гривень, з конфіскацією цих товарів.

Товар, який не є предметом правопорушення повернути власнику або уповноваженій ним особі у установленому законом порядку.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Головуючий