КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/1355/2021 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності Кормушина Юрія Олександровича, переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, працюючого виконробом ТОВ

«БУД-ТРАНСЕРВІС», який проживає за

адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27 жовтня 2020 року серії ДПР18 №251537, 27 жовтня 2020 року о 00 годині 40 хвилин по вул. Саксаганського, 92/94 в м. Києві ОСОБА_1 , керував автомобілем марки Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан сп`яніння проводився у присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного приладу №00524 «Alkotest 6820» - результат тесту 1,91%, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Зазначив, що свою вину у вказаному правопорушенні не визнавав.

Неодноразово, під час складання відносно нього протоколу стверджував, що автомобілем він не керував, а знаходився на передньому пасажирському сидінні.

Звертає увагу, що до долучених матеріалів справи, на жодному з відео не надано підтвердження того, що особа керувала транспортним засобом.

Враховуючи, що особа категорично заперечувала факт керування транспортним засобом і працівник поліції вказував, що є запис відеореєстратора, то обов`язково мали бути докази керування транспортним засобом.

Крім цього, зазначає, що працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, хоча ОСОБА_1 не погодився з результатами його огляду, з використанням спеціальних технічних засобів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Кормушина Ю.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

У відповідності до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на положення ст.ст.251,252 КУпАП, суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Крім того, відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу настає, зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема за порушення вимог п.п.2.5,2.9 (а) Правил дорожнього руху України, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що суддя місцевого суду, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, вищевказаних вимог закону не дотримав, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, згідно з яким цього ж дня о 00 год. 40 хв. в м. Києві, по вул. Саксаганського, 92/94 ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку у присутності двох свідків проводився за допомогою приладу «Alcotest 6820».

Будь-яких пояснень ОСОБА_1 матеріали адміністративного провадження не містять.

До протоколу працівниками поліції були долучені:

- чек з результатом тесту на алкоголь приладу «Alcotest 6820» АRНК 0524 від 27.10.2020 (а.с.4);

- акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння позитивний і становить 1,91 проміле (а.с.4а);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3).

Крім того, матеріали справи містять відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського АА00124 (а.с.6), на якому відображена подія, яка датована 27.10.2020 року.

Так, з даного відео не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Натомість, на відео міститься твердження ОСОБА_1 , що автомобілем він не керував, а знаходився на передньому пасажирському сидінні.

На даному відео при огляді не відображений результат огляду, а лише слова поліцейського про те, що прилад показав позитивний результат, який складає 1,91 проміле.

Будь-яких прав особі, яка зображена на відео, роз`яснено не було, також не було з`ясовано чи згодна дана особа з результатом огляду чи вона бажає проїхати до медичної установи для проходження огляду.

Указані докази не містять об`єктивних даних, які б доводили, що ОСОБА_1 , за обставин, викладених у протоколі, керував транспортним засобом.

За вказаних обставин доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і працівники поліції не зупиняли автомобіль під його керуванням, підстав для проведення огляду на стан сп`яніння у працівників поліції взагалі не було, тобто ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, нічим не спростовані.

Разом із цим, виключно дані в протоколі щодо події правопорушення, який не ґрунтується на інших доказах у справі, не можуть бути покладені в основу висновку про доведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду не були дотримані вимоги, передбачені ст.ст.245, 251,252,280 КУпАП, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, враховуючи, що в справі відсутні докази, які б поза розумним сумнівом доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вину у невиконанні ним, як спеціальним суб`єктом - водієм транспортного засобу, вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, а згідно зі ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько