Справа № 357/1172/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2021 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Т.В., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли з батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.130, ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

02.01.2021 о 05:20 год. в м. Біла Церква Київської області по вул. Леваневського, 73, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21124», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №119588 від 02.01.2021 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім того, 02.01.2021 о 05:40 год. в м. Біла Церква Київської області по вул. Леваневського, 73, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21124» номерний знак НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, чим порушив ст.15 ЗУ «Про дорожній рух». Обмеження встановлено 24.02.2020 Білоцерківським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ВП №51343372).

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №185616 від 02.01.2021 за ч.3 ст.126 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області справи про адміністративне правопорушення щодо особи ОСОБА_1 №357/1172/21 за ч.2 ст.130 КУпАП та №357/1178/21 за ч.3 ст.126 КУпАП, об`єднано в одне провадження.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушень визнав повністю, та щиро розкаявся.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справ, суддя прийшов до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Окрім визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №119588 від 02.01.2021 за ч.2 ст.130 КУпАП, та серії ОБ № 185616 від 02.01.2021 за ч. 3 ст. 126 КУпАП у яких викладено фактичні обставини вчинення правопорушення, а також зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків та даними протоколу про адміністративне правопорушення;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в тім, що 02.01.2021 вони стали свідками того, як ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 02.01.2021, згідно з яким водія ОСОБА_1 направлено до КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4», однак відомості про проходження огляду в направленні відсутні.

розпискою ОСОБА_4 від 02.01.2021, зі змісту якого вбачається, що вказана особа забирає автомобіль марки «ВАЗ 21124», номерний знак НОМЕР_2 та зобов`язується доставити його за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Сорокотяги, вул. Котовського, 37;

відтвореним в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №119588 від 02.01.2021, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

постановою Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24.02.2020 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даних адміністративних проваджень, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаних правопорушень.

Суддя, дії ОСОБА_1 кваліфікує за ч.2 ст.130КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинене повторно протягом року та за ч.3 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинені ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуться обставини, викладені частиною 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи, що правопорушення, передбачене ч. 2. ст. 130 КУпАП є більш серйозним ніж правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Згідно ст. 40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір із ОСОБА_1 підлягає стягненю на користь держави судовий збір у розмірі 454.00 грн., що становить, 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.36 ч.2, ст.40-1, ст.130 ч.2, ст.126 ч.3 ст.221, ст.284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП та застосувати до нього на підставі ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454.00 грн. в дохід держави.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяТ. В. Клепа