КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1226/2021 Суддя 1 інстанції -Мельниченко Л.А.
Категорія: ч.1 ст. 173-2 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Дмитрука М.Ф. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постановою суду встановлено, що 03 листопада 2020 року близько 04 години 07 хвилин, за адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Дмитрук М.Ф. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року. Скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020р. справа № 755/18476/20 в частині призначеного покарання, змінити захід стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за адміністративне правопорушення та накласти на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнення у виді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат Дмитрук М.Ф. зазначає, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, будь-яких повісток із суду чи смс-повідомлень не отримував. В середині січня 2021р. ОСОБА_1 поцікавився у своєї цивільної дружини ОСОБА_2 про те, чи не надходила йому повістка з Дніпровського районного суду м. Києва по розгляду складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2020р. під час сварки між ним та ОСОБА_2 , і у відповідь ОСОБА_2 повідомила, що на її мобільний телефон НОМЕР_1 приходило смс повідомлення «судова повістка» про виклик до Дніпровського районного суду м. Києва, по вул. Сергієнка, З на 10 год. 35 хв. 22 грудня 2020р. каб. 45 ОСОБА_1 , як особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, справа № 755/18476/20 суддя Мельниченко Л.А. Після цього ОСОБА_1 14 січня 2021р. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про видачу йому копії постанови по справі про адміністративне правопорушення № 755/18476/20 і 20 січня 2021р. ним така постанова була отримана.

За доводами апелянта, постанова суду першої інстанції є необ`єктивною, необгрунтованою, та такою, що підлягає зміні в частині накладеного стягнення в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з більш суворого на менш суворе.

В обгрунтування своїх вимог захисник зазначає, що оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, а тому був позбавлений можливості в судовому засіданні визнати свою вину та пояснити суду про те, що він зі своєю дружиною ОСОБА_2 помирилися, у неї він попросив пробачення за свою агресію, яка мала місце 03 листопада 2020 за місцем їх проживання в кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 йому за це вибачила. На даний час між ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 склалися хороші сімейні взаємовідносини, у них на вихованні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у сім`ї ОСОБА_1 є єдиним годувальником і таке сурове покарання йому у виді адміністративного арешту строком на 5 ( п`ять ) діб буде негативно впливати на матеріальне положення їх сім ї .

Також апелянт зазначає, що усвідомлюючи, що причиною агресії в домашньому насильстві є зловживання спиртними напоями, ОСОБА_1 закодувався у медичному центрі « Цілитель» по вул. Д. Щербаківського, 70 в м. Києві.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Дмитрука М.Ф., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка також просила задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Перш за все, слід відмітити, що доводи адвоката Дмитрука М.Ф. про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року знайшли своє підтвердження матеріалами справи, відповідно до яких вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні 22.12.2020 року участі не приймав, в матеріалах справи відсутні дані про належне його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Номер телефону, на який судом першої інстанції, згідно довідки (а.с. 8) було направлено смс-повідомлення відповідно до пояснень ОСОБА_2 (а.с. 4) належить останній. Також в матеріалах справи відсутні дані про направлення ОСОБА_1 копії постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року. Угоду на ведення адміністративної справи ОСОБА_1 уклав із захисником 21.01.2021 року і вже 26.01.2021 року захисником було подано апеляційну скаргу.

Таким чином вважаю, що клопотання адвоката Дмитрука М.Ф. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

По суті ж апеляційної скарги слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів провадження вбачається, що суд при розгляді провадження дотримався вказаних вимог закону.

Висновки судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, підтверджується доказами в справі у їх сукупності, в апеляційній скарзі не оспорюються, у зв`язку із чим відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не переглядаються.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції, не в повній мірі були дотримані вимоги саме ст. 33 КУпАП, що призвело до необґрунтованого накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб.

Даний захід відповідальності встановлено за адміністративні правопорушення, що за ступенем громадської безпеки наближаються до злочинів. Він є найбільш суворим з усіх видів адміністративних стягнень. Цією ж обставиною пояснюється встановлення можливості/необхідності застосування даного виду стягнення тільки в альтернативних санкціях.

Водночас, згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

За змістом ч. 1 ст. 32 цього ж Кодексу адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнав в повному обсязі та пояснив, що зі своєю дружиною ОСОБА_2 він помирився, у неї він попросив пробачення за свою агресію, яка мала місце 03 листопада 2020 за місцем їх проживання, дружина йому за це вибачила. На даний час між ним та його дружиною склалися хороші сімейні взаємовідносини, у них на вихованні двоє малолітніх дітей, на даний він час він працює, хоча не офіційно, а тому оскільки він є єдиним годувальником, таке сурове покарання йому у виді адміністративного арешту строком на 5 діб негативно вплине на матеріальне положення його сім`ї. Також ОСОБА_1 пояснив, що усвідомлюючи, що причиною агресії в домашньому насильстві стало зловживання спиртними напоями, він закодувався у медичному центрі «Цілитель».

Допитана в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 повністю підтвердила пояснила ОСОБА_1 та просила його суворо не карати.

Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються доданими захисником до апеляційної скарги копіями документів, а саме: копією свідоцтва серії НОМЕР_2 від 02.11.2010 року про народження ОСОБА_3 , копією свідоцтва серії НОМЕР_3 від 28.09.2017 року про народження ОСОБА_4 , копією довідки Медичного центру «Цілитель», згідно якої ОСОБА_1 проведено сеанс емоційно стресової психотерапії від алкогольної залежності методом народного лікаря, заслуженого лікаря України ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом`якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення до штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання адвоката Дмитрука М.Ф. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити адвокату Дмитруку М.Ф. строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Апеляційну скаргу адвоката Дмитрука М.Ф. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Пом`якшити накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення з адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб на штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. на користь держави.

В решті постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал