Справа № 331/3061/21
Провадження № 3/331/1311/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

18 червня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, за протоколом серії ВАБ №589800 від 25.04.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керівником Покровської релігійної громади УПЦ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до опису протоколу серії ВАБ №589800 від 25.04.2021 року, 25.04.2021 року о 09-20 годин ОСОБА_1 перебуваючи у м. Запоріжжя по вул. Поштова, буд. 139, а саме на території храму Святих Петра та Февронії Муромських, проводив масовий релігійний захід «Звершення богослужіння у Вербну неділю» за участю більше однієї особи на 4 кв.м. площі будівлі на території храму, чим порушив підпункт 6 пункту 3 зі змінами постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року із змінами, внесеними згідно постанови КМ №374 від 21.04.2021 року, відповідальність за що передбаченач. 1 ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, судом повідомлявся належним чином.

Адвокат Ляпін В.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не визнає у зв`язку із наступним.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який міститься в матеріалах справи, у розділі «Вчинив правопорушення» зазначено частину і статтю нормативно-правового акту, який порушено і який передбачає відповідальність за дане правопорушення, однак в примірнику протоколу, який надано ОСОБА_1 частина та стаття нормативно-правового акту, який порушено відсутні. Також адвокат зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, такими доказами, як вважає адвокат, не може бути рапорт дільничого офіцера та фото з місця події, які не відображають ані часу, ані дати ведення фотозйомки. Окрім цього вказує на відсутність розрахунків території та приміщення храму, протокол не містить посилань на свідків. У зв`язку із чим, адвокат Ляпін В.Ю. просив провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Відповідно дост.44-3КУпАП адміністративне правопорушення полягає, зокрема, в порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною нормою і відсилає до правил та обмежень, що визначаються іншими нормативно-правовими актами, зокрема ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», та прийнятих на його виконання підзаконних нормативно-правових актів.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено,що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Згідно пункту першого Постанови Кабінету міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 квітня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р.№ 211Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р.№ 392Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території Українигострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р.№ 641Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Підпунктом 6 пункту 3 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року встановлено, що з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється проведення масових (культурних, спортивних, розважальних, соціальних, релігійних, рекламних, наукових, освітніх, професійних тематичних та інших) заходів за участю більше однієї особи на 4 кв. метри площі будівлі або території (якщо захід проводиться на відкритому повітрі).

Відповідно до ст. 256 КУпАП України к протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року (станом на час вчинення адміністративного правопорушення) №1376:

Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Досліджений в судовому засіданні протокол, складений відносно ОСОБА_1 та другий примірник протоколу, суд встановив, що дійсно, в другому примірнику протоколу відсутнє посилання на частину та статтю Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка інкримінується останньому.

Таким чином, суд вважає, що було порушено право на захист, через те, що особа була позбавлена можливості знати яке саме правопорушення їй було інкриміновано працівниками поліції при складанні протоколу.

Одночасно з цим, дослідивши фотознімки, які містяться в матеріалах адміністративної справи, судом було встановлено, що на фотознімках неможливо встановити хто саме та коли зображений на них, у зв`язку із чим, неможливо дійти висновку, що саме ОСОБА_1 проводив службу в храмі чи на його території. Відсутні також і дані щодо кількості осіб, присутніх під час богослужіння, так само як і документально підтверджені розміри будівлі та двору. Будь-яких інших беззаперечних доказів, а саме допит свідків, відеозаписів, в матеріалах справи відсутні.

Вказані недоліки матеріалу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості встановити наявність у діях особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Більш того, статтею 251КУпАП передбачено,що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Відповідно до ст.252КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи положення ст.62 Конституції України, відповідно до яких, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи, що матеріали про адміністративне правопорушення не містять належних та беззастережних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.44 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями247,251,256,278 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП- закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя продовж 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Кольц Д.М.