Єдиний унікальний номер: 375/1434/20
Провадження № 3/379/47/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович, розглянувши матеріали справи, що надійшли від Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області з постановою Київського апеляційного суду від 14.12.2020, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи невідомо,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2021до Таращанського районного суду Київської області від Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області з постановою Київського апеляційного суду від 14.12.2020 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №227943 від 22.11.2020, складений начальником СРПП № 1 Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції Кравченком В.С., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу, 22.11.2020 о 08 год 30 хв по вул. Заводській в смт Рокитне ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода Октавія д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова). Від продуву приладу «Драгер» та проходження медогляду відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 22.11.2020 він керував власним автомобілем в смт Рокитне по вул. Заводській, а потім звернув на вул. Ігоря Зінича та під`їхав до АЗС «Веста» для того, щоб заправити свій автомобіль пальним. В цей час, позаду нього під`їхав автомобіль патрульної поліції, якого вийшов інспектор ОСОБА_2 , підійшов до нього, попросив пред`явити документи на право керування транспортним засобом. Він передав йому вказані документи, поліцейський сів до службового автомобіля і почав складати протокол. Пізніше повідомив його, що виносить штраф за порушення ПДР, а саме за порушення правил проїзду перехресть. Заповнивши його дані, він надав йому адміністративний протокол і сказав, щоб він в ньому поставив підписи, що він і зробив. При цьому велась, як він пояснив відеозйомка з нагрудного реєстратора. Ніяких розмов про те, що він керує автомобілем в стані сп`яніння не йшлося, і тому він не згоден із складеним протоколом. При їхній розмові свідків до протоколу не заносилось.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №227943 від 22.11.2020 ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння відмовився. Крім того, в протоколі зазначено свідка ОСОБА_3 та відібрано пояснення.

Отже, в порушення п. 6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився в присутності лише одного свідка.

Крім того, згідно положень п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я.

Також, працівниками патрульної поліції не долучено до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що в сукупності позбавляє суд перевірити дотримання відповідної процедури.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права, конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, та положення ст. 62 Конституції України, суддя вважає недоведеним те, що ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а тому його звинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним належними та допустимими доказами.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В зв`язку з чим, провадження в справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 130, 266, 247, 283-287, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя: В. І. Зінкін