Справа № 357/7650/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНКОПП: НОМЕР_1 , непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 511893 від 26 травня 2021 року, 20 травня 2021 року о 20:30 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила сварку зі своєю донькою ОСОБА_2 , в ході якої виражалася в її сторону нецензурною лайкою та принижувала при цьому, чим вчинила психологічне насильство, за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 з протоколом не погодилася, адже час події вказаний у ньому неправильно, нецензурну лайку в сторону дочки не допускала.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Отже, вказане правопорушення, з об`єктивної сторони характеризується діями вираженими, в тому числі, у формі словесних образ, погроз в бік потерпілого, які викликали у нього побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 511893 від 26 травня 2021 року додані: рапорт інспектора Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Фастовець І.В. від 21 травня 2021 року, заява ОСОБА_2 від 20 травня 2021 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 20 травня 2021 року, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 20 травня 2021 року.

З рапорту інспектора Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Фастовець І.В. від 21 травня 2021 року установлено, що 20 травня 2021 року о 21:23 год. отримано та зареєстровано заяву ЄО № 17785 від 20 травня 2021 року, про домашнє насильство, в результаті опрацювання якої, поліцейські ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на місці пригоди виявили заявницю ОСОБА_2 , яка повідомила, що її матір ОСОБА_1 неадекватно себе поводила, нецензурно виражалась та агресивно була налаштована відносно оточуючих людей, в зв`язку із чим було складено оцінку ризиків, рівень якої - середній та в доньки було відібрано заяву та пояснення по даній пригоді.

Відповідно до заяви від 20 травня 2021 року ОСОБА_2 просила: провести перевірку стосовно її матері, яка неодноразово проявляє проти неї та її молодшої сестри домашнє насилля та систематично виражається нецензурною лайкою.

Згідно із письмовими поясненнями від 20 травня 2021 року, ОСОБА_2 повідомила, що майже кожен день, її матір ОСОБА_1 фізично знущалась над її сестрою та виражалась нецензурною лайкою до неї та її сестри, які наразі 10 років.

Суддя вважає, що зміст зазначених доказів підтверджує обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 № 511893 від 26 травня 2021 року.

Суддя критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 про те, що вона нецензурною лайкою не виражался, оскільки вони спростовуються, як рапортом інспектора Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Фастовець І.В. від 21 травня 2021 року, так і письмовими поясненнями від 20 травня 2021 року, сумніватися у достовірності яких у судді немає підстав, адже ОСОБА_1 не зазначено мотивів, з яких донька ОСОБА_2 може її оговорювати.

Згідно із ч. 1 ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, зважаючи на характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують адміністративне стягнення та обтяжують адміністративне стягнення та те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, офіційно не працевлаштована, інших доходів не має, суддя вважає, що досягнення мети адміністративного стягнення, визначеного у ст. 23 КУпАП, а саме виховання ОСОБА_1 , в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею та іншими особами нових правопорушень, можливе шляхом призначення мінімального адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КК України у виді тридцяти годин громадських робіт.

Суддя зазначає, що призначення адміністративного стягнення у виді штрафу неможливе, оскільки ОСОБА_1 не надано відомостей про наявність доходу достатнього для його сплати.

В свою чергу, адміністративний арешт застосовувати недоцільно, адже ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, а у судді відсутні відомості про його особу, які характеризують її настільки негативно, щоб була необхідність застосовувати до неї такий виключний та суровий вид адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» № 1082-ІХ від 15 грудня 2020 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 270 грн.

Отже, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2 270 х 0,2 = 454 грн.

Керуючись ст. 40-1, 173-2 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді тридцяти годин громадських робіт.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області І. Д. Дубановська