Номер провадження 3-зв/229/1/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м.Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л. за участю секретаря Білик О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дружківського міського суду Донецької області Панової Т.Л. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП у справі №229/430/21,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні судді Дружківського міського суду Донецької області Панової Т.Л. перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП.

09.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про відвід Дружківського міського суду Донецької області Панової Т.Л. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП у справі №229/430/21.

Заяву обґрунтовано тим, що суддя Панова Т.Л. відмовила у задоволенні клопотання про об`єднання справи на підставі ст. 36 КУпАП. Заявник вважає, що відмова у задоволенні клопотання є необґрунтованою. Тому ОСОБА_1 вважає необхідним задовольнити відвід судді Панової Т.Л. на підставі наявності обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Суддя Панова Т.Л. не з`явилась у судове засідання.

Вважаю за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 про відвід судді Панової Т.Л. без участі не з`явившихся осіб, оскільки їх неявка не першкоджає розгляду заяви..

Суддя вивчивши матеріали справи, суд приходить то такого висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід, а також не передбачає видалення судді до нарадчої кімнати для вирішення клопотання. Тобто, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте діючій Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях ЄСПЛ «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2013, «Малиге проти Франції» від 23.09.1998 р. ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно з ч. 1. ст. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Стаття 2 цього Закону передбачає що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.

За положеннями п. 1 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Судді мають неухильно дотримуватися засад кримінального провадження, закріплених ст. 7 КПК України, маючи на увазі, що їх порушення дає об`єктивні підстави для сумніву у неупередженості та безсторонності суду.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Враховуючи практику ЄСПЛ, стосовно поняття «інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості» стосовно відводів суддів, то слід зазначити наступне. Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує як презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Для відведення судді з підстав упередженості необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Дослідивши заяву про відвід та додатки до неї, суддя вважає, що у задоволенні заяви про відвід судді Панової Т.Л., слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 , не навів будь-яких переконливих доказів порушень збоку судді під час розгляду справи та клопотання про об`єднання справи, а також жодних обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді. Суд також не встановив будь-яких інших обставин, передбачених діючим законодавством, які б могли бути підставою для відводу судді, а тому заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Крім того, незгода сторони з процесуальним рішенням судді, не є підставою для відводу.

Керуючись ст. 280 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дружківського міського суду Донецької області Панової Т.Л. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП у справі №229/430/21 відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Л. Гонтар