Справа № 442/680/21
Провадження №3/442/325/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 березня 2021 року

Суддя Дрогобицького мiськрайонного суду Львiвської областi Гарасимків Л.І., розглянувши матерiали, якi надiйшли з Дрогобицького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого керівником юридичної контори,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

15.01.2021р., о 02.30 год., ОСОБА_1 , в м.Дрогобичі, по вул.К.Ольги, 6, керував автомобілем марки «Wolkswagen Sharan» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що він підтримує всі доводи, викладене в письмовому поясненні, долученому до матеріалів справи, зазначив той факт, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ним транспортного засобі в стані алкогольного сп"яніння, оскільки він за кермом не був, а в Протоколі про адміністративне правопорушення записано, що він керував транспортним засобом, однак жодних данних про фіксування правопорушення до матеріалів справи долучено не було, що свідчить про суттєві порушення при складанні протоколі. Вважає постанову незаконною та такою, що не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку правопорушника ОСОБА_1 , вважаю, що провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України слід закрити виходячи з наступного.

Згідно з ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентоване Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 та ст.266 КУпАП.

Крім того, судом враховано, що дійсно при оформлені Протоколу про адміністративне правопорушення та ряду документів, які містяться в матеріалах справи, допущено ряд порушень, оскільки працівниками поліції не долучено до матеріалів справи Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, що свідчить про порушення вимог чинного законодавства.

Крім того судом враховано, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №029690 від 15.01.2021 року, в графі „свідки чи потерпілі» вказані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак при складанні Протоколу про адміністративне правопорушення не виконано вимоги ч.2 ст.256 КУаАП та п.2 Розділу 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015р. №1395, норми яких вимагають, що при наявності свідків, протокол про адміністративне правопорушення підписуються також особами, а в графі вказаного Протоколу «Свідки чи потерпілі» зазначено осіб, однак суду не зрозуміло, яким є статус осіб, а отже посадова особа, яка складала Протокол не визначилась з колом учасників ДТП, свідків та потерпілих.

Крім того, працівником поліції при складанні Протоколу не зазначено всіх матеріалів справи, що додаються до останнього, а має бути зазначений чіткий перелік матеріалів, які мають додаватись до Протоколу, що свідчить про те, що дії працівника поліції не узгоджуються з п.1 Розділу VIII Інструкції 1395.

Крім того, при складанні Протоколу, всупереч вимогам ч.1 ст.256 КУпАП, не розкрито суть правопорушення, а саме : не вказано від якого саме огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився правопорушник ( огляд поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів чи огляд в закладах охорони здоров`я), коли і яким чином, не вказано дії щодо ухилення від огляду, а вказана інформація є істотною для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння передбачає кілька послідовних етапів та кожен з таких етапів залежить від конкретних дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, в Протоколі вказано, що правопорушник ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак не вказано ознак алкогольного сп`яніння ( нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тощо), що що свідчить, що ці ознаки не були виявлені особою, яка складала Протокол і в чому вони полягають.

Крім того, до матеріалів справи долучені письмові пояснення осіб, які були присутні при складанні Протоколу, однак поліцейським, як того вимагає Форма Протоколу, не було зазначено, що "долучаються письмові пояснення" осіб чи факту, що пояснення долучаються на окремому аркуші, що не відповідає ч.2 ст.256 КУпАП та п 2 Розділу 2 Інструкції 1395 норми.

Крім того, суд не може брати до уваги пояснення особи « ОСОБА_4 », оскільки не можливо встановити годину надання вищевказаних пояснень.

Крім того, суд не може брати до уваги пояснення особи « ОСОБА_3 », оскільки так само не можливо встановити годину надання останніх, а зазначено тільки той факт, що останній приїхав на виклик о 01:58 год., щоб забрати клієнта на вул.Тарнавська, м.Дрогобич, Львівської області, що не стосується матеріалів справи, а відтак у суду виникає сумнів щодо неупередженості залучених свідків, тощо, та відповідно до п.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для продення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. №1103, не можуть бути залучені як свідки особи щодо неупередженості яких є сумніви.

Крім того, судом взято до уваги той факт, що в Протоколі про адміністративне правопорушення зазначено те, що проводилося фіксування нагрудною камерою, однак всупереч доданих до матеріалів справи, дані обставини відсутні, а відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, а оскільки волевиявлення водія пройти огляду на стан алкогольного у закладі охорони здоров`я повинно бути відображене на відеозаписі із нагрудної камери поліцейського, оскільки таке волевиявлення здійснено у присутності поліцейських та було безпосередньо до них адресоване, однак відеозапису до матеріалів справи долучено не було та таке не здійснювалося всупереч до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, №580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису та відповідно до п.5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису Затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026: «Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків га/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. П.п. 2 п. 1 розділу VII даної Інструкції: «Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб», відтак даний факт може свідчити про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у правопорушника, з чого випливає про відсутність належних і допустимих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.6 Порядок, Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Крім того, судом взято до уваги і той факт, що в матеріалах справи відсутній Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що також свідчить про суттєві порушення під час складання Протоколи про адміністративне правопорушення, оскільки під час Акту, працівником медичного закладу повинно було зазначено: зовнішній вигляд обстежуваної особи: стан одягу, шкіри, наявність пошкоджень (поранення, забиті місця, точна локалізація, характер пошкодження тощо), поведінка обстежуваної особи: адекватна, напружена, замкнута, роздратована, збуджена, агресивна; ейфорична, балакуча, метушлива; настрій нестійкий, млявий, загальмований, скарги на свій стан (на що саме), стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості, мовна здатність: не порушена, зв`язаність висловлення, порушення артикуляції, змазаність мови, тощо, вегетативно-судинні реакції (стан шкірних покривів, слизових оболонок очей, язика, спітніння, слинотеча), дихання: не змінене, прискорене, уповільнене, кількість подихів на хвилину, пульс, артеріальний тиск, рухова сфера, хода (хитка, розкидування ніг під час ходи), хода зі швидкими поворотами (без хитань, хитання при поворотах), поза Ромберга, відомості про останнє вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: суб`єктивні та об`єктивні (згідно з документами, іншими джерелами), таким чином суду не представлена інформація яка є істотною для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення.

Крім того, судом взято до уваги той факт, що Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається медичним закладам на підставі Акту медичного огляду, а відтак Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням пункту 3 розділу 1 Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу та за змістом ст.252 КУпАП України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із рішення Конституційного Суду України справа № 1-34/2010 від 22 грудня 2010 року п.4 мотивувальної частини: «Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України) ( 254к/96-ВР ). Конституція України ( 254к/96-ВР ) визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції України ( 254к/96-ВР ), не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22) ( 254к/96-ВР ); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24) ( 254к/96-ВР ); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61) ( 254к/96-ВР ); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62) ( 254к/96-ВР ); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України ( 254к/96-ВР ) (частина перша статті 64).

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Крім того, судом взято до уваги і той факт, що транспортний засіб правопорушника ОСОБА_1 марки «Wolkswagen Sharan» д.н.з. НОМЕР_1 , був несправний ( поломка зарядки генератора на акумулятор, не працювали системи AERBAG при фронтальному лобовому зіткненні, транспортний засіб не був включений в систему запалювання ), правопорушником було долучено письмові докази ( смс повідомлення про виклик таксі «350» від 14.01.2021р. (17.34), (18.58), що також свідчать про те, що останній не міг керувати транспортним засобом, що мав несправності.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, отже враховуючи, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, а для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст.251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

На підставі вище викладеного, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, суд вважає, що провадження по справі слід закрити у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247п.1,283,284ч.1 п.3,284 ч.2 КпАП України,-

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Гарасимків Л.І.