Провадження № 33/4820/48/21
Справа № 677/1522/20 Головуючий в 1-й інстанції Вознюк Р. В.
Категорія: КУпАП Доповідач Кулеша Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Киричука С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Фортуна-Агро-Де»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок

За постановою суду, 01.11.2020 року, приблизно о 02 год. 08 хв., ОСОБА_1 в с. В. Орлинці, по вул. Центральній, керував транспортним засобом Opel VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився на місці події та у медичному закладі, у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, або направити матеріали про адміністративне правопорушення для належного оформлення до Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Стверджує, що суд не дослідив всіх доказів, не дав їм відповідної оцінки, не допитав свідків події, розглянув справу без його участі, незважаючи на клопотання про закриття провадження у справі від 12.11.2020 року та невизнання ним вини.

Крім того, працівником поліції допущено грубе порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, не було роз`яснено порядок огляду на місці зупинки та в медичному закладі.

На доданок, у поліцейських був відсутній алкотестер для проведення тесту на місці зупинки, при цьому направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не виписувалося та не вручалося йому. Відсутнє таке і в матеріалах даної адміністративної справи.

Апелянт вважає, що відсутність таких доказів, в матеріалах справи, не підтверджують його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, тому не давали підстав місцевому суду прийняти оскаржуване рішення.

Звертає увагу, що він не згідний зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає дійсності, тому вважає, що є підстави для направлення його до Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області для належного оформлення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Киричука С.В. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №487791 від 01.11.2020 року слідує, що ОСОБА_1 01.11.2020 року о 02 год.08 хв. в с.Орлинці, по вул.Центральній, керував автомобілем марки Opel VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

З пояснень свідків ОСОБА_2 (а.с.2) та ОСОБА_3 (а.с.3) слідує, що в їх присутності працівники поліції пропонували водію Opel VECTRA пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, від якого останній відмовився та були присутніми при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції, що керував транспортним засобом його знайомий, він перебував на сидінні пасажира. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, він відмовляється, при цьому присутні двоє свідків.

Доводи апелянта про те, що місцевий суд не дослідив всіх доказів, не допитав свідків події, не заслуговують на увагу, оскільки в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 , який був у встановлений день на чергуванні, в групі добового наряду, і отримав повідомлення від служби 102 про те, що в с.Орлинці водій транспортного засобу допустив зіткнення з парканом, і зі слів заявника, перебуває в нетверезому стані, показав про те, що після прибуття на місце ДТП та в ході спілкування з ОСОБА_1 , було встановлено, що у останнього явні ознаки алкогольного сп`яніння, але на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі він відмовився в присутності двох свідків.

Твердження апелянта про те, що працівником поліції не було роз`яснено порядок огляду на місці зупинки та в медичному закладі, не заслуговує на увагу, оскільки таке порушення є несуттєвим та не спростовує вину ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні.

Посилання ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про те, що його брат керував вказаним автомобілем, і він не повідомив про це поліцейських, оскільки у того не було посвідчення водія не заслуговують на увагу і свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути від адміністративної відповідальності. Будь-яких доказів того, що саме брат ОСОБА_1 був за кермом автомобіля, який збив паркан матеріали справи не містять, не надала таких і сторона захисту.

Про те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були присутні, коли поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння підтверджується відеозаписом, тому їх не допит в судовому засіданні не є істотним порушенням закону, що давало б підставу для скасування судового рішення.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, та відсутність у поліцейського технічного засобу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, спростовується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких зазначено, що ОСОБА_5 пропонувалося пройти тест для визначення стану сп`яніння. Направлення на огляд водія в медичний заклад видається в тому випадку, коли водій погоджується пройти огляд.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.289, ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша