Справа № 147/449/21
Провадження № 3/147/241/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року смт.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., розглянувши матеріали , що надійшли з Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі у про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222603 від 18.04.2021 зазначено, що 18.04.2021 о 13.40 год. в смт.Тростянець по вулиці Соборна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку провадився лікарем Тростянецької ЦРЛ за адресою: смт.Тростянець, вул.Мічуріна, 60, за допомогою приладу «Драгер 6820». Результат огляду позитивний 0,24 проміле.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Суду пояснив, що 18.04.2021 о 13.40 год. в смт. Тростянець, Гайсинського району, Вінницької області по вул. Соборна він рухався на власному автомобілі ВАЗ 21093, д.н. НОМЕР_1 , та був зупинений заступником начальника СРПП ВП № 2 Гайсинського РУП Яровим М.В. При перевірці документів ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя та розширені зіниці. Інспектору розповів, що він перебуває після нічної зміни та не виспався, наркотиків не виживає взагалі. ОСОБА_2 запропонував поїхати до Тростянецької ЦРЛ для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. В Тростянецькій ЦРЛ він здав сечу та результат тесту на наркотики був негативним. В подальшому не повідомляючи про те, що буде проведено огляд на стан сп`яніння з використанням алкотестера «Драгер», інспектор ОСОБА_3 повідомив, що в алкотестер необхідно продути для дотримання процедури. «Драгер» ОСОБА_1 продував в лікарні в присутності лікаря ОСОБА_4 та інспектора ОСОБА_2 . Будь-яких інших свідків не було. Далі на пропозицію інспектора поїхали до відділення поліції для складання необхідних документів, яких саме він не повідомив. У відділення поліції інспектор запросив двох свідків та повідомив їм, що ОСОБА_5 їхав за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння, однак він не погодився та відповів, що не їхав в стані алкогольного сп`яніння. Після того ОСОБА_2 показав результати приладу «Драгер», де було зазначено результат 0.24 % проміле та сказав свідкам, щоб вони підписались в ньому. Так як з результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не погодився, тому від підпису в протоколі відмовився. Зазначив, що інспектору поліції говорив, що повертався з роботи після нічної зміни, вживав заспокійливі ліки «Барбовал», які і могли показати вміст спиртного у видихаємому ним повітрі. ОСОБА_1 звертав увагу суду на те, що протокол від 18.04.2021 серії ДПР 18 № 222603 складений з порушенням вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС № 1452/735 від 09.11.2015, оскільки він не проінформував про те, що буде проведено огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер». Окрім того, повірка вказаного засобу вимірювальної техніки «Драгер 6820» закінчилась, що підтверджується копію відповідно свідоцтва. Також, в порушення вимог п. 6 розділу ІІ вказаної інструкції інспектор в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначив двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були ним запрошені безпосередньо до відділення поліції. Свідків під час продування ним «Драгера» не було, також їх не було на місці зупинки автомобіля.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачею керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1с т. 130 КУпАП, утворюють обставини керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення на переконання суду є вина суб`єкта правопорушення, яка полягає в тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи встановлені стосовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, здійснював керування ними.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням того, що такі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 N1452/735 (далі - Інструкція).

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

У розумінні вимог статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 256 КУпАП та п. 2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Правовий аналіз ч.1 ст. 130 КУпАП та п. 7 розділу ІІ Інструкції дає підстави для висновку, що об`єктивну сторону вказаного адміністративного правопорушення утворює факт керування транспортним засобом особою, у якої рівень алкоголю у крові, зафіксований технічними приладами перевищує 0,2 проміле. Тобто керування особою транспортним засобом з рівнем алкоголю у крові до 0,2 проміле включно не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222603 від 18.04.2021, ОСОБА_1 звинувачується у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Єдиним доказом визначення рівня алкоголю у крові ОСОБА_1 за результатами огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння від 18.04.2021 року є роздруківка результатів тестування на алкоголь № 285. Так, відповідно до цієї роздруківки заміри здійснювались приладом Alcotest 6820 № ARLК-0023, при температурв +19,0°, результат тесту 0,24 проміле.

В інструкції по експлуатації приладу «Drager Alcotest 68200» вказано, що даний прилад призначений для вимірювання вмісту парів етилового спирту у повітрі, що видихає людина.

Разом з тим, згідно з технічною характеристикою приладу Drager Alcotest 6820, комплект газоаналізатора Drager Alcotest 6820 з мобільним принтером, границя допустимої похибки результату вимірювання становить + - 0,04 проміле, що в свою чергу ставить під сумнів результат в 0,24 проміле, який було встановлено ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вказаного приладу, оскільки перевищення допустимого вмісту алкоголю на 0,04 проміле перебуває у межах можливої похибки вимірювань.

Враховуючи зазначене, зафіксований на роздруківці з принтеру спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6820» результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 0,24 проміле, з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу, не може в достатній мірі свідчити про перевищення допустимої норми, зазначеної в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, - 0,2 проміле, оскільки при врахуванні значення допустимої похибки у вимірюваннях (0,04) допустима норма не перевищена (0,24-0,04=0,2).

Крім того, як слідує із наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , останній під час проведення такого огляду заперечував те, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На оглянутому в судовому засіданні відеозаписі з місця події відображено як працівники поліції зупинили автомобіль ОСОБА_1 та повідомили про те, що у них є підозра, що водій керує транспортним засобом стані сп`яніння. З даного відеозапису не вбачається, що інспектор поліції пропонував прийти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, натомість працівники поліції дозволили ОСОБА_1 подальший рух автомобілем, для того щоб відвезти дружину.

З іншого фрагменту відеозапису вбачається, що в приміщенні медичного закладу проводився тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» без участі свідків, результат тесту 0,24 проміле. В той же час, на даному відеозаписі не зафіксовано згоди водія з даними результатами. Він категорично заперечує вживання алкогольних напоїв.

Крім того, з відеозапису не вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , поведінка водія спокійна і адекватна, вимоги працівників поліції він виконує без будь-яких заперечень. Також в протоколі не вказано жодної ознаки такого сп`яніння.

Також суд звертає у вагу на ту обставину, що свідки, які зазначені в протоколі були запрошені до відділення поліції для складання протоколу. Їх письмові пояснення суд до уваги не приймає, оскільки останні зазначили, що були запрошені в якості понятих, щоб засвідчити відмову ОСОБА_1 в наданні письмових пояснень. Тобто, останні не були свідками керування водієм транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, так і не були присутніми під час медичного огляду за допомогою приладу Драгер.

До уваги також слід взяти й те, що самі по собі показники приладу Драгер не можуть свідчити про винуватість, якщо їх результат заперечується. Його показники можуть бути недостовірні, перевищення допустимої концентрації алкоголю незначне, може бути в межах похибки або пов`язане з недоліками приладу, і тому вони також під сумнівом, що узгоджується із запереченнями ОСОБА_1 .

Щодо твердження ОСОБА_1 про те, що газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» за допомогою якого було проведено його огляд на стан сп`яніння, своєчасно не пройшов калібрування, зазначаю, що міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, строком на 1 рік.

Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/3115 газоаналізатора Алкотестер 6820 № ARLK-0023 таке чинне було до 04.07.2020 року, тоді як огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння було проведено 18.04.2021 р., що також ставить під сумнів достовірність результату огляду останнього.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що «вимагає обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Щодо Акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, долученого до матеріалів справи стосовно ОСОБА_1 , то такий складений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки, акт огляду складається лише на місці зупинки транспортного засобу, після застосування спеціальних засобів для визначення стану алкогольного сп`яніння водія та у присутності двох свідків.

Отже, такий акт взагалі немає доказового значення у справі, так як складений з істотним порушеннями.

Також, суддя зазначає, що направлення у медичний заклад на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається поліцейським у разі незгоди водія з результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Очевидні факти порушень ст.266 КУпАП та Інструкції вказують на відсутність належних, допустимих та достовірних доказів, які поза розумним сумнівом доводять факт наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих з порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах, враховуючи те, що вина особи не була доведена належними доказами, та поза розумним сумнівом, таким чином провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Суддя О.А. Натальчук