Справа № 216/1906/21
Провадження 3/216/893/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2021 р. м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2021 року о 01:59 год. біля будинку № 2 на вул. Мартіна Шимановського в м. Кривому Розі водій ОСОБА_1 керував автомобілем «АUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори працівників поліції, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Святенко Є.Ю. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та порушенням порядку проведення огляду, оскільки останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, а хотів пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», однак працівники поліції наполягали на огляді одразу в медичному закладі, без попередньої відмови водія пройти огляд на місці зупинки, що відбувалось також за відсутності свідків.

Вислухавши представника ОСОБА_2 , дослідивши наявні в справі письмові докази та матеріали відеозапису, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно всі обставини справи в їх сукупності й давши відповідну правову оцінку зібраним доказам, приходжу до таких висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пунктами 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння й так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, законодавцем установлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан наркотичного чи будь-якого іншого сп`яніння на вимогу працівника поліції й відмова, навіть якщо особа не перебуває в стані сп`яніння, - не допускається.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» визнав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Варто зауважити, що транспортний засіб законодавцем позиціонується як джерело підвищеної небезпеки (стаття 1187 Цивільного кодексу України), його експлуатація завжди пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, безпеки довкілля, а тому особа, яка володіє чи користується транспортним засобом, не може використовувати його на шкоду правам і свободам громадян, інтересам суспільства.

Згідно із п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Положеннями ст. 266 КУпАП (у редакції, чинній на час вчинення цього правопорушення) передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Крім зазначеної норми закону, процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та оформлення результатів огляду також визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до наведених нормативних актів огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними в пунктах 3, 4 Розділу І Інструкції № 1413/278580 (п. 2 Розділу І цієї Інструкції).

Огляд водія на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції № 1413/278580).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Переглядом матеріалів відеозапису встановлено, що після зупинки працівниками поліції керованого ОСОБА_1 автомобіля «АUDI A6» з реєстраційним номером НОМЕР_1 і пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, водій вийшов з автомобіля, пересів на задні пасажирські сидіння, зачинив автомобіль і повідомив працівників поліції, що він не відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, але проходити такий огляд буде лише на місці зупинки, має таке право й до медичного закладу не поїде, незважаючи на відсутність у працівників поліції дозволених до застосування спеціальних технічних засобів для огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

У даному контексті слід зауважити, що закон не передбачає можливості висунення особою, яку зупинили працівники поліції, умов проходження огляду на стан сп`яніння, тому в ситуації, яка розглядається, немає підстав вважати, що ОСОБА_1 , висловивши умови, за яких він буде проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, фактично погодився пройти такий огляд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі 9901/413/19).

Разом з тим системний аналіз вказаних вище приписів законодавства свідчить, що адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, характеризується значною суспільною небезпечністю, порівняно з іншими адміністративними правопорушеннями, оскільки її санкція передбачає застосування до правопорушника більш суворого адміністративного стягнення, ніж в інших випадках, передбачених КУпАП.

Таким чином, з огляду на характер суспільної небезпечності такого правопорушення, у даному конкретному випадку індивідуальні права та інтереси особи не можуть превалювати над публічними (суспільними) інтересами щодо невідворотності відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення з підвищеною суспільною небезпечністю, оскільки ухилення особою за наведених обставин від передбаченої законом відповідальності не сприятиме реалізації визначених КУпАП завдань щодо виховання правопорушника в дусі точного і неухильного додержання законів, сумлінного виконання своїх обов`язків і відповідальності перед суспільством, тобто не відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, у тому числі на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за відсутності в працівників поліції технічної можливості для цього.

За встановлених обставин твердження представника ОСОБА_1 про відсутність з боку останнього відмови від проходження огляду на відповідний стан сп`яніння на правомірну вимогу працівника поліції за умови проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу.

Доводи представника ОСОБА_1 щодо порушення порядку проведення огляду через відсутність свідків також є неспроможними, оскільки факт відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння було зафіксовано на передбачений ст. 266 КУпАП технічний засіб відеозапису нагрудні реєстратори працівників патрульної поліції, що виключає обов`язкову участь свідків.

Отже, проаналізувавши всі докази, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості через обрану ним позицію захисту, вважаю, що останній порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується зібраними в справі письмовими доказами та матеріалами відеозапису, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складено уповноваженою на те посадовою особою, відповідно до положень ч. 1 ст. 256 КУпАП, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника;

- матеріалами відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на якому в достатній мірі зафіксовано обставини поведінки водія ОСОБА_1 , яка за своїми ознаками містить склад інкримінованого йому правопорушення;

- рапортом інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Полякової Г. від 24.03.2021 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» від 24.03.2021 року.

З огляду на наведене, ураховуючи характер суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі викладеоного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 279, 280, 283 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Ю.В. Онопченко