Справа № 408/233/21-п
Провадження № 3/408/166/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із відділу № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потеличі Нестеровського району Львівської області, українця, громадянина РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Яковлевським РОВД Приморського краю РФ 15 грудня 2003 року

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 009758 від 10 лютого 2021 року, ОСОБА_1 , 10 лютого 2021 року о 10 год. 20 хв. по вул.Берегова в с.Зеліківка Біловодського району Луганської області, керував мопедом іноземним «Delta» без д.н.з. з явним ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2,5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав повністю та пояснив, що він мопедом у вказані дату та час не керував взагалі, від огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся. Зазначив, що у користуванні мопеда у нього ніколи не було. Просив провадження відносно нього закрити.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини такої, приходжу до наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортним засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, що перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особа, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 280 КУпАП передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Згідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до вимог п.п 4) п.1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, до протоколу про адміністративне правопорушення серед іншого долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Вивченням долученого до матеріалів справи в якості доказу - носія відеозапису, судом встановлено, що останній (диск) не зазначений у відповідній графі бланку протоколу, як долучений до нього доказ, та не вказаний в супровідному листі, як додаток до протоколу. Крім того, вказаний диск є технічно пошкодженим, що виключає можливість його перегляду в судовому засіданні.

Отже доданий до протоколу носій відеозапису не приймає до уваги, як належний та допустимий доказ в розумінні статті 251 КУпАП.

Відповідно до вимог п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак зі змісту матеріалів справи про адміністративне правопорушення не можливо об`єктивно встановити факт присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки в їх письмових поясненнях не зазначені повні ідентифікуючі відомості про свідків, а саме: не зазначено їх дати народження, місце проживання (перебування, реєстрації), документів на підставі яких встановлено їх особу, що безсумнівно вказує на порушення вимог вищевказаної інструкції.

Крім того, пояснення свідків оформлені на відповідних шаблонах із заздалегідь надрукованим текстом із викладенням обставин вчинення адміністративного правопорушення та є за змістом абсолютно ідентичними, з огляду на що суд не може брати до уваги в якості допустимих доказів вказані письмові пояснення свідків, які долучені до адміністративного протоколу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, аналізуючи вищевказане, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому згідно ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 не вбачаю.

Керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Біловодського районного суду Луганської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Булгакова Г.В.