Справа № 465/5776/20 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 33/811/180/21 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Савляка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2020 року,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 01.09.2020 о 18.00 год у м. Львові на вул. Кульпарківська, 78, керував транспортним засобом «FORD FOCUS», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, чітка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду у встановленому Законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги, в яких просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі. Зазначає, що постанову він отримав 04 грудня 2020 року, та 09 грудня 2020 подав апеляційну скаргу. 24 грудня 2020 року ним до Львівського апеляційного суду було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Із сайту «Судова влада» 13 січня 2021 року дізнався, що апеляційна скарга йому повернута постановою Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року. 14 січня 2021 року подав заяву до Франківського районного суду м. Львова про видачу копії судового рішення, яке отримав 26 січня 2021 року, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 покликається на те, що 01.09.2020 був на святкуванні дня народження, та вживав алкогольні напої, тому попросив свого товариша ОСОБА_2 , щоб він на його автомобілі, завіз його додому. На перехресті вулиць Окружної Кульпарківської у м. Львові, автомобіль під час руху зупинився. Через аварійну зупинку посеред перехрестя, утворився затор. Він намагався полагодити автомобіль, але розрядився акумулятор. В цей час приїхали працівники поліції та припаркувались неподалік поряд із зупинкою громадського транспорту та спостерігали за всім, що відбувається. Він разом із ОСОБА_2 почали штовхати автомобіль, а саме він знаходився зліва від автомобіля, а ОСОБА_2 позаду справа. Автомобіль почав котитися, і він щоб зупинити його, застрибнув на місце водія. Не заперечує факту відмови від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», але працівниками поліції йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, що вважає порушенням. Йому не було вручено копії протоколу та акту огляду; судових повісток він не отримував, чим був позбавлений можливості брати участь в судовому засіданні; поліцейським не було роз`яснено йому ст. 268 КУпАП, тому не міг скористатись правом надати пояснення, заявити клопотання, звернутись за правовою допомогою. Зупинка автомобіля посеред перехрестя створювала суттєві перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, він не мав наміру керувати автомобілем, а лише звільнити проїзну частину дороги. Враховуючи відсутність тяжких наслідків від адміністративного правопорушення, просить звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення. Крім того, подав клопотання про повернення сплаченого судового збору.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Савляк М.О. апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити. ОСОБА_1 пояснив, що 01.09.2020 був на святкуванні дня народження, оскільки вживав алкоголь попросив свого товариша ОСОБА_2 на його автомобілі відвести додому. На перехресті вулиць Окружна Кульпарківська його автомобіль зупинився через поламку, що призвело до утворення затору. Щоб звільнити проїзну частину дороги вирішили разом із ОСОБА_2 штовхати автомобіль. Він був з лівої сторони, а ОСОБА_2 позаду справа. Автомобіль почав котитися, щоб зупинити його, він заскочив на місце водія та натиснув гальма. Коли автомобіль був поряд із зупинкою громадського транспорту до нього підійшов працівник поліції та сказав, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Він не мав наміру керувати автомобілем, а лише хотів звільнити проїзну частину дороги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Савляка М.О., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 01 вересня 2020 року серії ДПР18 № 007447 (а.с.1);

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських від 01.09.2020 відповідно до якого до транспортного засобу, який повільно переміщувався на проїзній частині дороги, підійшов поліцейський з метою зупинки. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 . Працівник поліції попросив ОСОБА_1 надати посвідчення водія, реєстраційне свідоцтво на транспортний засіб. У подальшому працівник поліції, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння пред`явив вимогу пройти огляд у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 заперечував, що керував автомобілем, оскільки такий не заводиться, так як розрядився акумулятор. Після чого зірвав нагрудну камеру у поліцейського, внаслідок чого до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне затримання та вдягнено кайданки. На вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився. Працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. (а.с.2);

протоколом АЗ №099676 про адміністративне затримання ОСОБА_1 (а.с. 3);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 01.09.2020 про те, що 01.09.2020 о 18 год 15 хв. у м. Львові на вул. Кульпарківській, 78, були запрошенні працівниками поліції в якості свідків при складані протоколу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . В їх присутності вказаний водій відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря нарколога в закладі охорони здоров`я (а.с. 6-7);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3069993 від 01.09.2020 відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у розмірі 102 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 8);

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Твердження апелянта, що він не керував транспортним засобом, а тому не повинен був проходии огляду є безпідставними.

В суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_2 який пояснив, що 01.09.2020 його товариш ОСОБА_1 перебував на дні народженні і так, як вживав алкоголь, попросив завести його додому на його автомобілі. Транспортним засобом керував він. Коли вони проїжджали перехрестя вулиць Окружна-Кульпарківська автомобіль зупинився та не заводився. Одразу позаду них, утворився затор. Вони тривалий час намагались полагодити автомобіль, але не змогли, тому вирішили штовхати його, щоб звільнити проїзну частину дороги. Він був справа позаду автомобіля, а ОСОБА_1 зліва, та тримаючись за кермо через опущене скло штовхав автомобіль. Транспортний засіб почав котитись, і ОСОБА_1 , щоб зупинити його застрибнув на місце водія.

Апеляційний суд не погоджується із твердженням апелянта, що він не керував автомобілем. ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 штовхали автомобіль, а відтак такий переміщувався, згодом ОСОБА_1 , щоб зупинити такий сів за кермо та натиснув гальма.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 в присутності двох свідків на вимогу поліцейського пройти огляд на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, що і стало підставою для складання протоколу.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Доводи апелянта про наявність підстав для застосування ст. 22 КУпАП з врахуванням конкретних обставин справи апеляційний суд до уваги не бере.

Малозначним правопорушенням можуть бути визнані діяння, які або не заподіяли шкоду суспільним відносинам, які охороняються нормами, що передбачають адміністративну відповідальність, або за своїм характером не здатні були її заподіяти, або фактично заподіяли зовсім незначну шкоду.

У даному ж випадку ознаки малозначності вчиненого ОСОБА_1 правопорушення відсутні й правових підстав вважати, що таке порушення є малозначним, немає.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності від повідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про повернення йому сплаченої суми судового збору, апеляційний суд вважає, що таке підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи до апеляційної скарги ОСОБА_1 долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 630 грн 70 коп. (а.с. 37).

Апеляційний суд зазначає, що нормами КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» не передбачено сплата судового збору за подання апеляційної скарги на постанову судді першої інстанції, щодо розгляду адміністративної справи за нормами КУпАП.

Відповідно до п. 5 Розділу І «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів» повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

З врахуванням вищенаведеного сплачений судовий збір ОСОБА_1 у розмірі 630 грн 70 коп. підлягає поверненню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Управлінню Казначейства у Личаківському районі м. Львова /Личаківський/ 22030101

повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 630 (шістсот тридцять) грн 70 коп сплачений згідно з квитанцією №11 від 01.02.2021 на рах. №UA0013954, .

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах