ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/745/21
Провадження № 3/553/329/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Калько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ряське Машівського району Полтавської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд Ленінського районного суду м.Полтави надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №192327 складений 01.04.2021 щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, 01.04.2021 о 03 год. 50 хв. по вул. Громадська, 21А у м.Полтаві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Део ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився в умовах КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» (висновок №126), чим порушив п.2.9а ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що дійсно він близько 00 год. 00 хв. керуючи автомобілем тверезим приїхав на пляж у м.Полтаві разом із знайомою, де транспортний засіб застряг у піску. Спочатку він намагався самостійно витягнути автомобіль, але після того як зрозумів, що це неможливо, зачинив автомобіль та чекаючи на допомогу товариша, який би відбуксирував автомобіль, почав вживати алкогольні напої. При цьому близько 04 год. 00. при прибутті патрульних, він не міг керувати транспортним засобом, оскільки автомобіль був зачинений і загруз в піску.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності, адвокат Калько В.В., в судовому засіданні прохала закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення, при цьому просила врахувати викладені письмовому клопотанні пояснення. Наголосила, що належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 матеріали справи не містять, наданий запис відеофіксації не містить об`єктивних доказів керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, його захисника, враховуючи позицію останнього, викладену у письмовому клопотанні від 30.06.2021, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суддя вказує про наступне.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Згідно із протоколом серії ДПР18 № 192327, органом Національної поліції ОСОБА_1 поставлено за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом 01.04.2021 по вул.Громадська, 21а у м.Полтаві у стані алкогольного сп`яніння й відповідно порушення п.2.9а ПДР України.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до протоколу долучено:

висновок щодо результатів медичного огляду за №126, згідно з яким о 05 год. 00 хв. 01.04.2021 лікарем КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» Красношапка О.Д. встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння;

пояснення ОСОБА_2 , згідно з якими 01.04.2021 близько 03 год. остання бачила, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вул.Громадській, 21 у м.Полтаві і на вигляд був п`яним;

пояснення ОСОБА_3 , за змістом яких 01.04.2021 о 04 год. 45 хв. його було запрошено в якості свідка того, що ОСОБА_1 виявив бажання проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, при цьому близько 03 год. 50 хв. він бачив, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння по вул.Громадська, 21а у м.Полтаві;

акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 01.04.2021, згідно з яким о 05 год. 40 хв. було затримано транспортний засіб марки «Део ланос», номерний знак НОМЕР_1 , який був вкритий шаром бруду та пилу;

запис відоефікції порушення, проведений боді-камерою ВІ0026, який містить окремі уривки процедури оформлення протоколу.

Інших доказів на підтвердження винуватості особи, яка притягується до відповідальності суду надано не було.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, що містяться уПостанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.ст. 247,280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Так, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно п.1.5 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Аналізуючи викладене, суд вказує, що об`єктивної сторони складу поставленого за провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, входить керування особами транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. Отже, серед іншого, до предмету доказування належить сам факт керування особою автомобілем, тобто здійснення нею активних дій з керування транспортним засобом.

В судовому засіданні особою, яка притягується до відповідальності та її захисником було наголошено на тому, після вживання алкоголю ОСОБА_1 не кував транспортним засобом, оскільки останній загруз у піску.

Аналогічні покази були надані свідком ОСОБА_4 , допитаною за клопотанням сторони захисту. Так, свідок ОСОБА_4 пояснила, що в ніч з 31.03.2021 на 01.04.2021 вона святкувала свій день народження. Прибувши приблизно опівночі разом із ОСОБА_1 на «південний пляж», автомобіль загруз у піску. ОСОБА_1 телефонував знайомим, просив допомогти витягнути автомобіль, а потім прийняв рішення залишатись на пляжі до ранку, зачинив автомобіль, після чого вживав алкоголь і автомобілем більше не керував. На момент прибуття патрульних автомобіль знаходився зачиненим і загруз у піску.

Доказів, які б спростовували надані особою, яка притягується до відповідальності, пояснення та покази свідка в частині не керування автомобілем, матеріали справи не містять.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення було долучено відео з боді камери 0026 та пояснення свідків. Між тим, з вказаного відео не вбачається факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та факту його зупинки працівниками поліції. Маються лише недовготривалі окремі відеозаписи про хід розмови та проходження огляду в закладі охорони здоровя.

Водночас, письмові пояснення свідків мають суперечності між собою і будучи належно викликаними до суду, останні в судове засідання не прибули, з огляду на що, викладені у письмових поясненнях свідків відомості, без їх безпосереднього сприйняття судом, не можуть слугувати переконливим доказом винуватості особи, у вчиненні правопорушення, що їй поставлено уповноваженим органом за провину.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для виявлення вказаного правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції.

Проте, направлені до суду матеріали не містять задокументовані належним чином обставини, які б доводили факт керування особою, яка притягується до відповідальності, транспортним засобом та факт перебування в стані алкогольного сп`яніння під час здійснення керування.

Слід зазначити, що у даному випадку сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Таким чином, жодний із приєднаних до справи доказів не спростовує наведені стороною захисту твердження щодо фактичного не керування особою, яка притягується до відповідальності, транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Виходячи із змісту ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих