ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/185/21 Справа № 186/1405/20 Суддя у 1-й інстанції - Кривошея С. С. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 жовтня 2020 року о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , на 321 км. + 300 метрів а/д М04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине, вживав пиво алкогольне (Балтика-7, 0,5 л.), після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини справи.

Так, зазначає, що працівник поліції вийшов за межі ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до диспозиції вказана стаття не передбачає відповідальності за відмову особи, яка керує чи керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення ч. 2 ст. 266 КУпАП не вказано ознаки сп`яніння ОСОБА_1 і його дії щодо ухилення від огляду.

На місці зупинки не були присутні поняті.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутній висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На думку апелянта, протокол, як письмовий доказ не можна вважати допустимим, оскільки працівником поліції не було дотримано порядку пропонування та отримання відмови походження медичного освідування та факт вживання алкоголю. Судом першої інстанції не було допитано свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону судом дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними у справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При винесенні постанови судом було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. В своїх поясненнях зазначив, що дійсно вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону судом дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними у справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При винесенні постанови судом було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п.1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2.10 є) Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, в разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Тобто, відповідальність за цією статтею настає тільки в разі встановлення в рамках іншої адміністративної справи в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №515451 від 12 жовтня 2020 року, яким зафіксовано факт вживання ОСОБА_1 алкогольного напою, а саме пива алкогольного «Балтика-7» у кількості 0,5 л. після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась о 02 год. 30 хв. 12 жовтня 2020 року на 321 км. + 300 м. а/д Знам`янка-Луганськ-Ізварине, за його участю та відмови від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків; - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різких запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду за допомогою алкотестера «Драгер ARCE 0240» ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків; - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12 жовтня 2020 року, відповідно до яких, 12 жовтня 2020 року о 02 год. 30 хв. вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, у їх присутності правопорушник ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння та за допомогою алкотестера «Драгер» категорично відмовився. Від ОСОБА_1 було чутно різкий запах алкоголю з порожнин рота, останній мав нестійку ходу, невиразну мову та почервоніння очей; - відеозаписом з бодікамери поліцейського DSJ_0004053_000180 від 12 жовтня 2020 року, яким зафіксовано факт вживання ОСОБА_1 пива алкогольного «Балтика-7» після дорожньо-транспортної пригоди за його участю та під час складання на нього працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, а також зафіксована відмова правопорушника від проходження огляду на стан сп`яніння; -письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 від 12 жовтня 2020 року, відповідно до яких, ОСОБА_1 визнав факт вживання ним пива алкогольного «Балтика-7» у кількості 0,5 л. після дорожньо-транспортної пригоди за його участю. Також, він письмово відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними у справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину останнього.

Що стосується доводів апелянта про те, що працівник поліції вийшов за межі диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд сприймає як спосіб захисту, та спробу останнього уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення.

Таким чином, з урахуванням наведеного приходжу до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що при розгляді даної справи судом першої інстанції повною мірою дотримано вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, правильно встановлено всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Отже, відсутні підстави для скасування або зміни постанови судді першої інстанції стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року, - залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко