Справа № 482/794/21
Номер провадження 3/482/449/2021

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Сергієнко С.А. розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

10.06.2021 року близько 09 год. 40 хв. ОСОБА_1 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у застосуванні нецензурної лайки в її адресу та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному і психічному здоров`ю останньої.

Дії ОСОБА_1 є адміністративним правопорушенням, що передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У ч.1 ст. 173-2 КУпАП зазначено, що домашнім насильством є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Повідомлений про дату, час та місце розгляду справи був над/лежним чином.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши докази у справі суд прийшов до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю.

За вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи дані, суд приходить до висновку, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Додані до протоколу докази цим критеріям не відповідають. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №053041 від 10.06.2021 року та рапорти поліцейських. В протоколі свідків не зазначено. Окрім того до протоколу було додано заяву потерпілої про вчинення адміністративного правопорушення і письмові пояснення потерпілої і особи, що притягується до адміністративної відповідальності, які суперечать одне одному.

Так, у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що 10.06.2021 він прийшов додому і побачив свої речі на вулиці. Він заліз через вікно до будинку і ліг спати поряд із своїми дітьми. Після цього потерпіла почала влаштовувати сварку.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, що діє при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Також слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Щодо рапортів, то поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення ( позиція ВСКАС у справі № 524/5741/16-а в постанові від 20.05.2020).

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Дані, відображенні в протоколі про адміністративне правопорушення про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП є сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, при цьому такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду суду не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене Суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки його вина не доведена належним чином, а ґрунтується на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного. Тому, дане адміністративне провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтями 1, 33, 221, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя: Сергієнко С.А.