КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року суддя Київського апеляційного суду М.І.Оніщук, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 21.11.2020 року о 00 год. 14 хв. по проспекту Броварському, 41а/13 в м. Києві керував автомобілем «Volswagen Polo» д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що протокол складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою відповідно до тексту статті, розміщеному на офіційному порталі Верховної Ради України, не передбачено серед суб'єктів адміністративного правопорушення водіїв наземних транспортних засобів.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння, оскільки його не було в наявності та потрібно було чекати.

У судовому засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кіндрас М.М. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків та відеозаписі.

Зокрема, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 012244 від 21.11.2020 року, ОСОБА_1 21.11.2020 року о 00 год. 14 хв. по проспекту Броварському, 41а/13 в м. Києві керував автомобілем «Volswagen Polo» д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Протокол ОСОБА_1 підписаний без пояснень.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп'яніння.

Слід зазначити, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зміст запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, також доводить факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичній установі. Крім того, в ході відтворення запису встановлено, що ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкогольного напою, зокрема пива, близько 18 год. 00 хв.

Наведені докази у своїй сукупності не спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 щодо його вимушеної поїздки за ліками, не можуть слугувати підставою для висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, щодо доводів апеляційної скарги про відсутність в Кодексі України про адміністративні правопорушення водіїв транспортних засобів, як суб`єктів відповідальність яких за керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід вказати наступне.

Суд першої інстанції, в оскаржуваній постанові, надавши аналіз відповідним змінам до законодавства, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в правовій нормі ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальності водіїв транспортних засобів та, як наслідок, необхідність її застосування.

Разом з цим, необхідно також зазначити, що Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" (далі - Закон №2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.

17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень (далі - Закон №720-IX).

У Розділі II Закону №720-IX зазначено, що "Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII. 1 липня 2020 року Закон №2617-VIII набрав чинності, а Закон №720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті "Голос України".

Зокрема, у зв`язку з набранням чинності 1 липня 2020 року Законом №2617-VIII, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, була закріплені у ст. 286-1 "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" України, а статтю 130 КУпАП було змінено.

Однак, Законом України №720-IX внесено зміни до Закону №2617-VIII, відповідно до яких із Закону №2617-VIII вилучено положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.

Відповідно до Роз`яснення Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності щодо окремих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №720-IX від 17 червня 2020 року, затвердженого на засіданні Комітету 15 липня 2020 року, Комітет вважає, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ, тобто в редакції до 1 липня 2020 року.

Таким чином, з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIIІ , а стаття 286-I КК України виключена.

Отже, станом на 21 листопада 2020 року (день вчинення) та на день перегляду постанови Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року, чинним законодавством передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 012244 від 21.11.2020 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставинпостанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук