Справа № 932/4471/21
Провадження № 3/932/2517/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Татарчук Л.О., за участі прокурора Карпенка Р.І., розглянувши матеріали справи, надіслані з Управління стратегічних розслідувань у Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, працюючої головним бухгалтером АРД СП ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області, мешкаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №499 від 28.05.2021 року, ОСОБА_2 будучи депутатом Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, тобто у відповідності до п.п. «б» п. частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», а також п.2 ч.5 розділу ІІ Порядку формування, введення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК 10.06.2016 року №3 (у редакції наказу НАЗК від 12.12.2019 року №168/19), після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме складання депутатських повноважень, що мало місце 27 листопада 2020 року на першій сесії Дніпровської міської ради VIII скликання, несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме о 13 год. 19 хв. 11 квітня 2021 року, тобто поза межами 20-ти денного строку встановленого законодавством, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В суді ОСОБА_2 провину у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення не визнала та вказала, що їй не роз`яснювалися положення ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» і рішення НАЗК щодо обов`язку та строку подання декларації при звільненні, за період раніше неохопленими деклараціями. Разом з цим, ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін, коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема щорічно, до 01 квітня. Разом з тим у випадках, передбачених ч.2 ст.45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено.

Вказала, що вона не мала умислу на порушення вимог фінансового контролю, не приховувала свої доходи, оскільки подала декларацію за 2020 рік та декларацію доходів за період з 01.01.2020 року по 27.11.2020 року.

Прокурор Карпенко Р.І. підтримав обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та просив суд визнати ОСОБА_2 винною у скоєнні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та призначити штраф.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 будучи депутатом Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону.

Відповідно ст. 141 Конституції України та даних Міністерства юстиції України, Індустріальна районна у місті Дніпрі рада з 27.11.2020 року знаходиться в стані припинення, на підставі цього каденція депутатів Індустріальної районної у місті Дніпрі ради VII скликання припинена.

02.09.2020 року відповідно рішення № 80/60 Дніпровської міської ради про створення адміністрацій районів Дніпровської міської ради, було вирішено реорганізувати районні у м.Дніпрі ради та їх виконавчі комітети шляхом приєднання їх до виконавчих органів Дніпровської міської ради.

Відповідно вказаного рішення Адміністрація Індустріального району Дніпровської міської ради є правонаступником Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, у зв`язку з їх реорганізацією шляхом приєднання.

Згідно п.2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Перша сесія VIII скликання Дніпровської міської ради відбулася 27 листопада 2020, на підставі викладеного каденція депутатів районних у місті Дніпрі рад була припинена.

Відповідно п. 2 ч. 5, 2 розділу порядку затвердженого наказом НАЗК № 168/19 від 12.12.2019 «декларація перед звільненням» - декларація яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема, є формулювання «щорічно до 1 квітня».

Разом з тим, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі.

Таким чином, для типів декларації «щорічна» та «після звільнення» строк чітко визначений частинами 1 та 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» і не визначений для декларації типу «перед звільнення», тобто декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відсутність визначеного в Законі «Про запобігання корупції» терміну подання декларації в разі припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

При цьому, та обставина, що в Законі України «Про запобігання корупції» відсутнє визначення терміну подання декларації згідно з ч. 2 ст. 45 цього Закону, й враховуючи те, що Закон має вищу юридичну силу в порівнянні з рішенням центрального органу виконавчої влади, відсутність чіткості, точності і передбачуваності положень Закону в зазначеній частині, на переконання суду, не може бути усунуто шляхом видання відповідним державним органом підзаконних нормативно-правових актів, наданням роз`яснень з відповідних питань, які не відповідають положенням вказаного Закону.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Враховуючи викладене, в справі підлягають застосуванню положення ст.62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином суд доходить висновку про закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283-284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Л.О. Татарчук