Справа № 944/619/21
Провадження №3/944/667/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина 5 років, проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

29 січня 2021 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 в с.Вороблячин Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки «OPEL VIVARO», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота водія), від продування алкотестеру «Драгер», а також слідування в медичний заклад категорично відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, не визнав. Пояснив, що обставини, викладені в протоколі про адміністартивне правопорушення щодо нього, не відповідають дійсності, оскільки свідок під час того як він відмовлявся від продуття алкотестеру був один, так як в цей день були снігопади та за 40 хвилин працівникам поліції не вдалося залучити іншого свідка для підписання протоколу. Пояснив, що відмовився лише від продування алкотестеру, однак від проходження медичного огляду в медичному закладі, не відмовлявся. При цьому повідомив, що слідував в медичний заклад, оскільки в автомобілі, яким він керував перебувала пасажир з ознаками інсульту. Протокол про адміністартивне правопорушення підписав, оскільки напередодні вжив пляшку пива, також не заперечив, що в протоколі зазначив, що вину визнає. Вважає, що працівником поліції згідно законодавства, у разі виявлення в нього ознак сп`яніння, мало бути відсторонено від керування транспортним засобом.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №185743 від 29.01.2021, який підписаний ОСОБА_1 та в якому викладені обставини вчиненого ним правопорушення, де останній вину у вчиненому правопорушенні визнав та зазначив, що вжив 100 г горілки, почував себе погано, відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та слідування в лікарню; письмовим поясненням свідка ОСОБА_2 від 29.01.2021; письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 , вказаними у протоколі та відеозаписом події, який міститься на диску DVD та долучений до матеріалів справи.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

При цьому суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні 01.03.2021, оскільки такі не узгоджуються з його поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене, відтак до уваги судом не беруться.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, повне визнання вини у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Білецька М.О.