Київський апеляційний суд
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Мєлєшак О.В. Доповідач: Гладій С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як зазначено в судовому рішенні, ОСОБА_1 26 вересня 2020 року о 04 год. 17 хв. по пр.-ту Перемоги, 20, в м. Києві, керував автомобілем «Fiat», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,вважаючи його таким, що постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, ОСОБА_1 просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд в основу рішення поклав як доказ його винуватості висновок із лікарні «Соціотерапія», разом з тим, на переконання ОСОБА_1 такий висновок не можна брати до уваги, оскільки в даному медичному закладі лабораторні дослідження проведені не були, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 просить звернути увагу, що в судовому засіданні суду першої інстанції він наголошував на тому, що не вживає алкогольні та наркотичні засобі, а почервоніння очей було обумовлено тим, що всю ніч пропрацював водієм-таксистом.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та відеозапис зазначених подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти до наступних висновків.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 000043 від 26 вересня 2020 року, в означений день, о 04 год. 17 хв. по пр-ту Перемоги, 39, в м. Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Bravo», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом//представником дій працівників поліції, що не заперечувалося і в суді апеляційної інстанції.

Як убачається з пояснень самого ОСОБА_1 в судових засіданнях як суду першої, так і апеляційної інстанції, він не заперечував обставин того, що 26 вересня 2020 року, в нічний час, по пр-ту Перемоги, 39, в м. Києві керував транспортним засобом «Fiat Bravo», д.н.з. НОМЕР_2 , коли був зупинений працівниками поліції за порушення ним Правил дорожнього руху України, а саме за рух та зупинку на смузі громадського руху, за що працівниками поліції була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В ході розмови у працівників поліції виникла підозра щодо перебування його в стані наркотичного сп`яніння, а тому, погодившись з їх пропозицією, він пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія", будучи впевнений у негативному висновку, оскільки вважав себе невинуватим з огляду на те, що не вживає ні алкогольні, ні наркотичні засоби.

Проте, згідно висновку № 005537, наявному в матеріалах справи, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 вересня 2020 року, що складений о 05 год. 45 хв., ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного (стимулятори) сп`яніння (а.с. 3).

Але при цьому, ОСОБА_1 , як в суді апеляційної інстанції, так і в апеляційній скарзі, вважав результати даного медичного огляду - необ`єктивними, хоча і визнав, що у нього не має підстав не довіряти зазначеному висновку, який складений та підписаний уповноваженою на те особою - лікарем наркологом, з яким він особисто не знайомий, стосунків ніяких не має і підстав обмовляти його у даного лікаря - не має.

Ставити під сумнів правильність висновку щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння тільки з підстав того, що ОСОБА_1 вважав себе спроможним керувати транспортним засобом, оскільки, на його переконання, він не вживав наркотичні засобі - об`єктивних даних не має.

Крім того, огляд ОСОБА_1 було проведено у визначеній нормативними актами медичній установі, з застосуванням затвердженої методики, штатним лікарем вказаної установи, кваліфікація якого сумніву не викликає.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції вимог ст. 268 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з огляду на те, що у нього в медичному закладі не були проведені лабораторні дослідження - на увагу не заслуговують та спростовуються листом директора Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» Ярого В. від 24 грудня 2020 року № 1166 відповідно до якого слідує, що:

-огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено відповідно до процедури проведення огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, визначеної Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735;

-при проведенні огляду у ОСОБА_1 виявлені клінічні ознаки наркотичного сп`яніння, які відповідали клінічним ознакам, зазначеним у розділі F15.0 глави V Пчихічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10) та у пункту 4 розділу 1 Інструкції;

- ОСОБА_1 зразок біологічного середовища (сечу) для проведення лабораторного дослідження здавати відмовився;

-відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Інструкції лабораторне дослідження зразку біологічного середовища проводиться з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Отже, за наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції, - не встановлено.

За підсумками, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій