ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Лисиченко С.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції Харківської області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.07.2020 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 1 рік, постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.10.2020 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 1 рік,

за ч. 2 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 351920 від 25.05.2021, ОСОБА_1 , 25.05.2021 о 22 год. 30 хв. в м. Харків, вул. Челюскінців, буд. 82, керував транспортним засобом ГАЗ 24, р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна кольору шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager Alkotest» № 6820 та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння вчинено особою. яка повторно протягом року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2021 визначено головуючого суддю: ОСОБА_2

ОСОБА_1 у судове засідання призначене на 18.06.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, визнав в повному обсязі, просив суворо не карати.

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.130 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні є обов`язковою.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішенням, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання вимогст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, суд установив наступне.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті- керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильнододержуватися КонституціїУкраїни тазаконів України,не посягатина праваі свободи,честь ігідність іншихлюдей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 1.9.Правил дорожнього руху України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9. «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП слід перевірити:

- чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, тобто чи відповідає процедура перевірки на стан сп`яніння вимогам закону;

- чи притягувалася особа протягом року до адміністативної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме: за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest» № 6820 та в закладі охорони здоров`я. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння прийнята поліцейськими в присутності свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що свідчить про дотримання порядку, передбаченого ст.266 КУпАП.

Зазначений факт підтверджується даними, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №3519 від 25.05.2021, акті огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів; направленні на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.05.2021; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 25.05.2021; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; рапорті інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Папуги П. від 25.05.2021; рапорті інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Савгородського В. від 26.05.2021.

Причини, з яких ОСОБА_1 відмовився виконувати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, правового значення для розгляду цієї справи не мають.

Суд враховує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Наведені докази, свідчать про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 20.09.2020 у справі № 953/10159/20 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.

Постанова Київського районного суду м. Харкова від 20.09.2020 у справі № 953/10159/20 набрала законної сили 23.11.2020.

Судом встановлено, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2020 у справі № 953/11856/20 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.

Постанова Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2020 у справі № 953/11856/20 набрала законної сили 01.12.2020.

З огляду на викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Власником транспортного засобу ГАЗ 24, р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою щодо належності транспортного засобу.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь вини, обставини справи, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн.

Керуючись ст.ст. 283-285КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотри тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення и.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

СУДДЯ С.М. Лисиченко