Справа № 163/746/21 Провадження №33/802/374/21 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст.471 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Завади Т.Р., представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Завади Тараса Романовича на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн., з конфіскацією в дохід держави 32300 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 893175 грн. 75 коп.

Також із ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 454 грн. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 березня 2021 року слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля марки "Форд-Куга", номерний знак НОМЕР_1 , порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи обмежені положеннями ст.8 Закону України "Про валюту та валютні цінності" до переміщення через митний кордон без письмового декларування 32 300 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 893175 грн. 75 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Завада Т.Р. подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ним в частині накладення адміністративного стягнення, а саме - конфіскації в дохід держави 32300 доларів США. Зазначає про те, що ОСОБА_1 переміщував через митний кордон грошові кошти, законність яких підтверджена відповідною довідкою. Ці кошти він отримав в якості компенсаційних виплат у зв`язку із закінченням довгострокового відрядження. Проте, суд першої інстанції доказів щодо законності походження коштів не врахував, що на його думку, свідчить про неповноту судового розгляду. На смугу спрощеного контролю "зелений коридор" ОСОБА_1 в`їхав лише з метою об`їзду великої черги, яка утворилась на смузі "червоний коридор", оскільки в автомобілі перебували дружина з двома маленькими дітьми. Під час митного контролю працівнику митниці добровільно повідомив про наявність у них 80 000 доларів США, та надавши довідку про законність походження цих коштів, просив надати можливість задекларувати кошти, однак йому було відмовлено. Будь-якого умислу на приховування коштів ОСОБА_1 не мав, а сам особисто пред`явив їх. Вважає, що конфіскація грошових коштів, законність яких підтверджено відповідною довідкою, буде порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Посилаючись на дані обставини, просить скасувати постанову судді в частині накладення стягнення у виді конфіскації в дохід держави грошових коштів - 32300 доларів США, та прийняти в цій частині нову, якою ці кошти повернути ОСОБА_1 .

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Заваду Т.Р., які скаргу підтримали з підстав викладених у ній, представника митного органу Пікалюка М.С., який просив апеляцію залишити без задоволення, а судове рішення, - без змін, приходжу до наступного висновку.

Постанова судді Любомльського районного суду Волинської області від 01.04.2020 року в частині факту вчинення правопорушення, передбаченого ст.471 МК України стороною захисту не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КУпАП перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.

Разом з тим, апелянт вказує про незаконність та необгрунтованість судового рішення в частині накладення стягнення у виді конфіскації грошових коштів.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно із ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із положеннями ст.33-35 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті судового рішення в частині накладення адміністративного стягнення у виді конфіскації грошових коштів дотримані не в повній мірі.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що близько 04 год. 17.03.2021 року він разом із дружиною та двома малолітніми дітьми рухався із Республіки Польща в Україну. При собі мав грошові законно зароблені кошти, що підтверджено відповідною довідкою. Оскільки в його автомобілі перебували дружина із двома малолітніми дітьми, які були втомлені, а на смузі "червоний коридор" була дуже велика черга, то вирішив виїхати на смугу спрощеного контролю "зелений коридор" з метою об`їхати чергу. Коли до нього підійшов працівник митного органу, то він відразу ж добровільно останнього повідомив про наявність у нього грошових коштів, які підлягали декларуванню та попросив надати можливість заповнити декларацію, однак йому було відмовлено з посиланням на те, що це вже неможливо зробити, оскільки він рухався не по тій смузі. При цьому, працівнику митниці був наданий документ про законність походження грошових коштів (довідка), однак цього також до уваги взято не було. Жодного умислу на приховування грошових коштів та переміщення їх через кордон без декларування у нього не було, оскільки вони були зароблені в законний спосіб і, це підтверджено відповідним документом. Вказав також про те, що винним себе визнає та щиро розкаюється у вчиненому. Просить врахувати вищевказані обставини, і те, що він в даний час ніде не працює, будь-якого доходу немає, а дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та повернути йому вилучені грошові кошти в сумі 32300 доларів США, оскільки їх конфіскації поставить його сім"ю у вкрай скрутне матеріальне становище.

Фактично дані обставини підтвердила дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка допитувалась судом в якості свідка. Окрім того, вона суду пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 при перетині кордону добровільно повідомив працівника митниці про наявність готівкових коштів, надавши при цьому довідку про їх походження та попросив надати декларацію для їх декларування, на що останній вказав про те, що йому необхідно пройти до службового приміщення (кабінету), а їй залишитись в автомобілі, що вона і зробила. Коли чоловік повернувся, то повідомив їй про те, що йому відмовили в письмовому декларуванні, склали на нього протокол про порушення МП та вилучили грошові кошти.

Той факт, що ОСОБА_1 добровільно повідомив працівника митного органу про наявність у нього грошових коштів з підтвердженням їх походження шляхом надання довідки від 15.03.2021 року, підтверджується і службовою запискою головного державного інспектора УПМП та К Волинської митниці Держмитслужби Аголішного О.А. від 17.03.2021 року, першочерговими поясненнями самої особи до початку складення протоколу про порушення МП та під час його складання у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає зазначені докази такими, що відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, як і законність походження грошових коштів, підтверджених довідкою від 15.03.2021 року №6137/6137-920-27410-ВН (а.с.3, 7-9) та відсутність будь-яких шкідливих наслідків у виді не отриманих платежів.

Судом враховуються обставини вчинення діяння, а саме: нічний час та наявність в автомобілі двох малолітніх дітей, віком відповідно 10 років і 2 місяців, наявність на смузі "червоного коридору" значної кількості транспортних засобів, добровільне повідомлення про суму коштів та їх походження з проханням надати можливість їх задекларувати в установленому порядку, а також сам факт ввезення цих коштів в Україну офіційно.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Крім цього, в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Гірлян проти Росії" від 09.10.2018 (скарга № 35943/15, §31) зазначено, що положення Кодексу про адміністративні правопорушення Росії … не залишає за судом права винесення вироку стосовно будь-якого розсуду … шляхом надання права вибору між штрафом, еквівалентним, по крайній мірі, неоголошеній сумі, або конфіскації неоголошених готівкових коштів. На думку Суду, така жорстка система не в змозі забезпечити необхідний справедливий баланс між вимогами загальних інтересів и захистом права особи на власність. … Міра конфіскації поклала на заявника індивідуальне и надмірне навантаження і була неспіврозмірна скоєному злочину ( АДРЕСА_2 , Танасов проти Румунії № 65910/09, § 28, 31 жовтня 2017 року).

З огляду на зазначені вище обставини цієї справи та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що застосування до ОСОБА_1 і штрафу, і конфіскації предметів порушення митних правил, що передбачено санкцією ст.471 МК України як безальтернативне стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Враховуючи встановлені обставини справи, а також те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, вперше притягується до адміністративної відповідальності, ніде не працює, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей та дружина, яка в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, законність походження переміщуваних ним коштів, а також те, що його діями будь-яких шкідливих наслідків державі чи громадським інтересам не заподіяно, апеляційний суд вважає, що в даному випадку накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу відповідно до санкції ст.471 МК України без конфіскації предметів порушення митних правил (грошових коштів) буде адміністративним стягненням, яке відповідно до ст.23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, оскаржувана постанова судді в частині конфіскації в дохід держави вилучених предметів порушення митних правил - грошових коштів в сумі 32 300 доларів США, підлягає зміні, а ці грошові кошти, - поверненню ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 284, 294 КУпАП, ст.528 МК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Завади Тараса Романовича задовольнити.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині конфіскації в дохід держави 32 300 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 893 175 грн. 75 коп.

Вилучені 17.03.2021 року згідно протоколу про порушення митних правил №0120/20500/21 від 17.03.2021 року грошові кошти в сумі 32 300 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 893 175 грн. 75 коп. повернути ОСОБА_1 .

В решті постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк