Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С.., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бондарєвої О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/552/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Бондарєвої О.С. на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 02. 2020.

Цією постановою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 202 030 (двісті дві тисячі тридцять) грн. 83 коп. з конфіскацією на користь держави напівпричепа-рефрижератора марки «SCHMITZ», модель «SKO 24», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску (згідно з даними, зазначеними в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), шасі № НОМЕР_2 , білого кольору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

З протоколу про порушення митних правил № 2915/30500/19 від 05. 06. 2019 та постанови судді від 17. 02. 2020 вбачається, що 03. 06. 2019 о 14 год. 23 хв. у зону митного контролю вантажного напрямку ділянки «В`їзд в Україну» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС прибув вантажний автомобіль марки «IVEKO», шасі № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 з напівпричепом рефрижератором марки «SCHMITZ», шасі № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , що працює водієм в угорському підприємстві «FINANCE-TRANS KFТ» (2310 SZIGETSZENTMIKLOS, KOSSUTH LAJOS UTCA 3-5с.).

В якості пасажира у вказаному транспортному засобі слідував ОСОБА_1 . Вказаний транспортний засіб слідував без вантажу.

Як підставу для переміщення на митну територію України вищевказаних транспортних засобів водієм ОСОБА_5 до митного контролю Закарпатській митниці ДФС були подані свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 від 05. 02. 2007 на вантажний автомобіль марки «IVEKO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010 на напівпричіп рефрижератор марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

-2-

В ході здійснення митного контролю виникли підозри щодо невідповідності номерного позначення шасі напівпричепа рефрижератора марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з чим на підставі ст. 327 МК України, до митного контролю транспортного засобу був залучений експерт Закарпатського НДЕКЦ МВС України.

Під час проведення митного огляду транспортного засобу за участю експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України встановлено, що номерне позначення шасі на напівпричепі рефрижераторі марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , є НОМЕР_2 , тоді як у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010, поданому до митного контролю номер шасі вказаний НОМЕР_5 . Номерне позначення шасі напівпричепу рефрижератора НОМЕР_2 було покрито шпаклівкою на яку зверху був нанесений шар чорної фарби.

В наданому поясненні водій ОСОБА_5 зазначив, що напівпричіп рефрижератор належить ОСОБА_1 , який попросив перемістити його з території Угорщини на Україну.

ОСОБА_1 в наданому поясненні зазначив, що напівпричіп-рефрижератор належить йому і зареєстрований в 2010 році в органах ДАІ на його маму ОСОБА_6 . З 2014 року напівпричіп - рефрижератор знаходився в оренді в різних осіб. На початку червня 2019 року він вирішив повернути свій напівпричіп - рефрижератор і з цією метою він попросив ОСОБА_5 перевезти вказаний напівпричіп з Угорщини на Україну. Для проходження митного контролю він надав водію ОСОБА_5 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010 на напівпричіп рефрижератор марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , для того щоб він в подальшому надав його посадовим особам Закарпатської митниці ДФС. Про те, що номер шасі на напівпричепі та у свідоцтві про реєстрацію не відповідає йому відомо не було.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України напівпричепу-рефрижератора марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , з приховуванням від митного контролю, шляхом наданням органу доходів і зборів, як підстави для його переміщення документа - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010, що містить неправдиві дані щодо номерного позначення шасі транспортного засобу.

Зазначені дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бондарєва О.С. вказують на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним з`ясуванням обставин справи, в тому числі за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Посилаються на те, що будь-яких доказів того, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010, є підробленим, отриманим незаконним шляхом або містить неправдиві відомості, в матеріалах справи немає. Відсутні в матеріалах справи і будь-які докази того (зокрема висновки експертів або спеціалістів), що ідентифікаційні номери транспортного засобу напівпричепу-рефрижератора марки «SCHMITZ SKO 24», 1999 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , або деталі транспортного засобу, на яких вони розміщені, піддавались зміні, заміні, або ремонту (чи будь-яким іншим втручанням).До того ж, матеріали справи про порушення митних правил не містять жодного доказу, який би вказував на те, що ОСОБА_1 , передаючи водієві ОСОБА_7 документи на напівпричіп-рефрижератор, для надання їх при в`їзді в Україну для митного оформлення, а саме, свідоцтво про

-3-

реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010, діяв умисно і був обізнаний про те, що номерне позначення шасі напівпричепу-рефрижератора (з огляду на відсутність перешкод під час перетину словацького кордону) не відповідає номерному позначенню, вказаному в наданих ним документах. Суд першої інстанції, вказуючи в постанові, що факт наявності спрямованих дій ОСОБА_1 на переміщення через митний кордон України напівпричепу - рефрежиратора марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 шасі НОМЕР_2 , з приховуванням від митного контролю шляхом надання органу доходів і зборів, як підстави для його переміщення документа - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010, що містить неправдиві дані щодо номерного позначення шасі транспортного засобу, формально лише обмежився перерахуванням матеріалів адміністративної справи: протоколу про порушення митних правил № 2915/30500/19 від 05. 06. 2019, даними акту проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 04. 06. 2019 та фото таблицею до нього, даними опису предметів, вилучених як безпосередні предмети порушення митних правил від 05. 06. 2019. Відтак, констатація судом в оскарженій постанові про те, що лише сам факт подання ОСОБА_1 митним органам не того документу, як підстави для переміщення транспортного засобу вже є свідченням його вини у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 483 МК України, в світлі всього вище викладеного, не витримує жодної критики, без дослідження суб`єктивного ставлення до цього особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також зазначають, що при визначенні судом ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення, судом було проігноровано положення ст. ст. 22, 23, 33-35 КУпАП та не враховано всіх обставин і доказів по справі, які мають вагоме значення при визначенні міри адміністративного стягнення, яке має бути накладено на особу, зокрема те, що ОСОБА_1 є одруженим, в другому шлюбі, на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; вперше притягається до адміністративної відповідальності, не є працевлаштованим і основним джерелом його доходу в т.ч. є надання в користування вказаного вище причепу-рефрижератора, тому накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості напівпричепу - рефрижератора - безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 202 030 (двісті дві тисячі тридцять) грн. 83 коп. з конфіскацією на користь держави транспортного засобу напівпричепу - рефрижератора марки «SCHMITZ», є непомірним тягарем та ставить його та сім`ю в скрутне матеріальне становище.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 05. 06. 2020 ОСОБА_1 та захиснику адвокату Бондарєвій О.С. поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 02. 2020.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бондарєвої О.С., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має з таких підстав.

Статтею 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

-4-

У відповідності до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 483 МК України адміністративна відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 483 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам, а зміст постанови відповідає вимогам, які передбачені у ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про порушення ОСОБА_1 митних правил.

З протоколу про порушення митних правил № 2915/30500/19 від 05. 06. 2019 та постанови судді від 17. 02. 2020 вбачається, що 03. 06. 2019 о 14 год. 23 хв. у зону митного контролю вантажного напрямку ділянки «В`їзд в Україну» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС прибув вантажний автомобіль марки «IVEKO», шасі № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , з напівпричепом рефрижератором марки «SCHMITZ», шасі № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , що працює водієм в угорському підприємстві «FINANCE-TRANS KFТ» (2310 SZIGETSZENTMIKLOS, KOSSUTH LAJOS UTCA 3-5с.). В якості пасажира у вказаному транспортному засобі слідував ОСОБА_1 . Вказаний транспортний засіб слідував без вантажу. Як підставу для переміщення на митну територію України вищевказаних транспортних засобів водієм ОСОБА_5 до митного контролю Закарпатській митниці ДФС були подані свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 від 05. 02. 2007 на вантажний автомобіль марки «IVEKO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010 на напівпричіп рефрижератор марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . В ході здійснення митного контролю виникли підозри щодо невідповідності номерного позначення шасі напівпричепа рефрижератора марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з чим на підставі ст. 327 МК України, до митного контролю транспортного засобу був залучений експерт Закарпатського НДЕКЦ МВС України. Під час проведення митного огляду транспортного засобу за участю експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України встановлено, що номерне позначення шасі на

-5-

напівпричепі рефрижераторі марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , є НОМЕР_2 , тоді як у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010, поданому до митного контролю номер шасі вказаний НОМЕР_5 . Номерне позначення шасі напівпричепу рефрижератора НОМЕР_2 було покрито шпаклівкою на яку зверху був нанесений шар чорної фарби. В наданому поясненні водій ОСОБА_5 зазначив, що напівпричіп рефрижератор належить ОСОБА_1 , який попросив перемістити його з території Угорщини на Україну. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України напівпричепу-рефрижератора марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , з приховуванням від митного контролю, шляхом надання митному органу як підстави для його переміщення документа - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010, що містить неправдиві дані щодо номерного позначення шасі транспортного засобу (а. с. 1-4).

З наявних у матеріалах справи пояснень ОСОБА_1 вбачається, що напівпричіп-рефрижератор належить йому і зареєстрований в 2010 році в органах ДАІ на його маму ОСОБА_6 . З 2014 року напівпричіп - рефрижератор знаходився в оренді в різних осіб. На початку червня 2019 року він вирішив повернути свій напівпричіп рефрижератор, і з цією метою попросив ОСОБА_5 перевезти вказаний напівпричіп з Угорщини на Україну. Для проходження митного контролю він надав водію ОСОБА_5 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010 на напівпричіп рефрижератор марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , для того щоб водій в подальшому надав його посадовим особам Закарпатської митниці ДФС. Про те, що номер шасі на напівпричепі та у свідоцтві про реєстрацію не відповідає йому відомо не було.

З акту про проведення огляду транспортного засобу вбачається, що в результаті проведення митного огляду транспортного засобу встановлено, що номерне позначення шасі на напівпричепі рефрижераторі марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , є НОМЕР_2 , тоді як у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010, поданому до митного контролю номер шасі вказаний НОМЕР_5 . Номерне позначення шасі напівпричепу рефрижератора НОМЕР_2 було покрито шпаклівкою на яку зверху був нанесений шар шпаклівки та чорної фарби (а. с.15).

Викладені в протоколі та вищенаведених доказах обставини підтверджуються і фотоматеріалами (а. с. 16-18), письмовими поясненнями ОСОБА_5 (а. с. 19-21), доповідною запискою інспектора Михайлова С.В. (а. с. 24-25), даними опису предметів, вилучених як безпосередні предмети порушення митних правил від 05. 06. 2019 (а. с. 27).

З висновку експерта №114 від 26. 06. 2019 вбачається, що вартість вилученого згідно протоколу про порушення митних правил напівпричепу-рефрижератора марки «SCHMITZ», модель «SKO 24», 1999 року випуску складає 202 030 грн. 83 коп. (а.с. 35-39).

Крім того з висновку №9/142 від 27. 11. 2019 вбачається, що в номерну деталь шасі, напівпричепа марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 будь-які зміни не вносились. Першопочатковим ідентифікаційним номером позначення шасі, напівпричепа марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є « НОМЕР_2 ». Першопочаткове ідентифікаційне номерне позначення шасі, напівпричепа марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 змінам не піддавалось. Ідентифікаційне номерне позначення шасі « НОМЕР_2 » напівпричепа марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 нанесено в умовах заводу виробника ( а. с. 111- 115).

-6-

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України напівпричепу - рефрежиратора марки «SCHMITZ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , шасі « НОМЕР_2 », з приховуванням від митного контролю, шляхом надання митному органу як підстави для його переміщення документа - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010, що містить неправдиві дані щодо номерного позначення шасі транспортного засобу, тому доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи даних про підроблення документів чи номерного позначення шасі напівпричепа цих висновків не спростовують, оскільки ОСОБА_1 за провину ставиться саме надання митному органу як підстави для його переміщення документа - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 09. 06. 2010, що містить неправдиві дані щодо номерного позначення шасі транспортного засобу.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор ОСОБА_8 , який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , що в нього були підстави для обмови останнього та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи на такі дані не вказується в апеляційній скарзі й не вказував ОСОБА_1 у ході її розгляду, у зв`язку із чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Не встановлено в ході апеляційного розгляду справи й даних про те, що в свідка ОСОБА_5 , письмові пояснення якого містяться у матеріалах справи та який був присутній при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, були підстави для обмови останнього у порушенні митних правил і що він зацікавлений у результатах розгляду справи на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі й не вказував ОСОБА_1 у ході її розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що в справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що номерне позначення шасі напівпричепу-рефрижератора не відповідає номерному позначенню, вказаному в наданих ним документах, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують факту порушення ОСОБА_1 митних правил та не впливають на висновок суду про доведеність вини останнього у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення.

Із цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не знав і не мав жодних підстав для підозри в невідповідності номерного позначення шасі напівпричепу-рефрижератора номерному позначенню, вказаному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу та навіть не припускав настання негативних наслідків для себе.

Відхиляючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 , перед тим як передати документи водієві ОСОБА_5 на транспортний засіб, у тому числі й заїжджаючи з ним в зону митного контролю, повинен був переконатися чи належать такі документи до транспортного засобу, на якому перетинався митний кордон, з`ясувати у власника автомобіля чи відповідають відомості, зазначені в документах, транспортному засобу.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не міг цього зробити, апеляційному суду не надано і судом не встановлено.

-7-

Із урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що в постанові суду першої інстанції помилково зазначено, що суб`єктивною стороною складу правопорушення за ст. 483 МК України є вина як у формі умислу, так і необережності; суд визнав в діях ОСОБА_1 необережну форму вини, тобто, що при наданні документів він не усвідомлював про невідповідність номерного позначення шасі напівпричепу-рефрижератора номерному позначенню, вказаному в наданих ним документах, не передбачав настання шкідливих наслідків та не бажав і навіть не допускав їх настання; висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 вини є також помилковим, адже в його діях відсутня як умисна так і необережна форма вини, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 жодним чином не порушував митні правила, а висновок суду першої інстанції про наявність у діях останнього складу, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення не відповідає дійсності, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами, якими у повній мірі підтверджується факт порушення саме ОСОБА_1 митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду взяв до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника й застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 483 МК України, врахувавши належні докази про вартість товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, які ніким не оспорювалися, належним чином умотивувавши судове рішення.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 стягнення належним чином обґрунтованими та вмотивованими, а стягнення необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових проступків, справедливим.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

При цьому, апеляційним судом не встановлено обставин чи підстав, які давали б можливість для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Наявність позитивних даних про особу ОСОБА_1 , зокрема, міцність соціальних зв`язків, наявність утриманців, специфіки роботи тощо, про які йдеться в апеляційній скарзі хоча і має місце, однак не спростовує висновки суду про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення саме у визначеному судом виді та розмірі.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.

-8-

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо; те, що з метою підтвердження зазначених у апеляційній скарзі доводів стороною захисту не заявлялось клопотань про приєднання або витребування доказів по справі, про призначення експертизи, тощо, і до апеляційної скарги не додано доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 та його захисника адвокат Бондарєва О.С., залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 02. 2020, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів предметів порушення митних правил та конфіскації на користь держави напівпричепа-рефрижератора марки «SCHMITZ», модель «SKO 24», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску (згідно з даними, зазначеними в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), шасі № НОМЕР_2 , білого кольору), - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя