Справа № 749/333/21
Номер провадження 3/749/253/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2021 р. місто Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Михалевич М. В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Хоминської О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ матеріали, які надійшли від Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, до адміністративної відповідальності не притягувався, передбаченої частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Щорського районного суду Чернігівської області надійшов протокол серії ДПР18 № 470087 від 02.05.2021 р. про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що 02.05.2021 р. о 22 год. 15 хв. в с. Іванівка, вул. Шосейна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21070 д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та в лікарні відмовився.

Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

14.06.2021 р. надійшло клопотання захисника Хоминської О. С. про відкладення розгляду справи.

Також 14.06.2021 р. надійшло заперечення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в якому зазначає, що він не зупинявся працівниками поліції під час керування транспортним засобом. Йому не було роз`яснено права, передбачені ст. 286 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Протокол складено без присутності свідків. У встановленому законом порядку інспектор не направляв його для проходження огляду на стан сп`яніння. Наданий відеозапис працівниками поліції не є безперервним. Наявний в матеріалах справи рапорт поліцейського СПД № 1 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області не може бути належним та допустимим доказом. В матеріалах справи відсутні докази відсторонення його від керування транспортним засобом та тимчасове затримання транспортного засобу, що на думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідчить про відсутність підстав для відсторонення його від керування транспортним засобом та тимчасового затримання транспортного засобу.

Розгляд справи 14.06.2021 р. було відкладено на 01.07.2021 р.

30.06.2021 р. надійшло клопотання захисника про долучення доказів (документів) до матеріалів адміністративної справи: копії відповіді на адвокатський запит № 7585/124/44-2021 від 14.06.2021 р. з додатками на 7 аркушах.

01.07.2021 р. було відкладено розгляд справи на 08.07.2021 р. Направлено запит до органу місцевого самоврядування щодо місця проживання ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 01.07.2021 р. ОСОБА_1 свою вину заперечив. Зазначив, що того дня він просто відпочивав у знайомої дівчини ОСОБА_2 , машина стояла на узбіччі.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підтримала доводи, викладені у письмових запереченнях, та у судовому засіданні 08.07.2021 р. додатково звернула увагу суду на ту обставину, що інвентарний номер портативного пристрою не відповідає жодному з номерів, зазначених у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації. Також захисник зауважила, що за положеннями п. 1.2 Інструкції до цифрового нагрудного відеореєстратора такий відеореєстратор призначений для безперервної цілодобової роботи, а у п. 1.1 зазначено, що за параметром «накладення інформації на відеофайл» має бути значення «Час/Дата/ ID_ID».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд звертає увагу на таке.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Надаючи правову оцінку доводам ОСОБА_1 про те, що йому не було роз`яснено його прав та обов`язків; порушення принципу безперервності відеозйомки, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Конституційний Суд України у рішенні від 16.11.2000 р. № 13-рп/2000 зазначив, що положення частини першої статті 59 Конституції України про те, що «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав», в аспекті конституційного звернення громадянина ОСОБА_3 треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно абз. 4 п. 2 Р. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі Інструкція № 1395), під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 02.05.2021 р. серії ДПР18 № 470087, у протоколі міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 скористався передбаченим ст. 63 Конституції України правом та відмовився від дачі пояснень.

Суд зауважує, що під час безпосереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення у судовому засіданні судом було роз`яснено особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його права, та з`ясовано зрозумілість їх змісту. Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 забезпечив свій захист уповноваженим захисником.

Правом заявлення клопотань ОСОБА_1 скористався на стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення, заявивши клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, долучення доказів, відкладення розгляду справи.

Водночас, зазнаючи про те, що права поліцейським йому роз`яснені не були, ОСОБА_1 не вказав під час судового розгляду на причинно-наслідковий зв`язок цих обставин з неможливістю реалізації своїх прав, зокрема, якими саме правами він через необізнаність не зміг скористатися під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи наведене, суд відхиляє доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про недопустимість протоколу в якості доказу з підстави відсутності доказів роз`яснення особі прав.

Відповідно до п. 5 Р. ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 р. № 1026 (далі Інструкція № 1026), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

За положеннями ч. 2 п. 6 Р. ІІ Інструкції № 1026 у разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.

Відповідно до Р. ІІІ Інструкції № 1026 відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Твердження про те, що відеозапис поліцейськими був наданий до суду не в повному обсязі в якості підстави для визнання його недопустимим доказом судом відхиляються, оскільки відсутність безперервного відеозапису обставин вчинення правопорушення жодним чином не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній та його захисник не довели, що події чи обставини, які відбувались поза відеозаписом спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення. При цьому, відмова особи від проходження огляду зафіксована безперервно і при огляді відеодоказу не виникає сумніву у його достовірності.

Аналогічного висновку дійшов Чернігівський апеляційний суд у постанові від 29 червня 2021 року у справі № 728/580/21.

Також суд відхиляє припущення захисника про те, що відеозапис було здійснено не з нагрудної відеокамери працівника поліції, оскільки обставина, що відеозапис відбувався не з нагрудної камери поліцейського не спростовує обґрунтованості підозри поліцейських у тому, що водій міг перебувати у стані алкогольного сп`яніння. Подібних висновків дійшов Чернігівський апеляційний суд у постанові від 20 серпня 2020 року у справі 745/482/20.

З аналогічних підстав суд відхиляє доводи захисника щодо незазначення часу відеофіксації, позаяк особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не обґрунтовувала позицію захисту невідповідністю часу відмови від проходження огляду, який зазначений у протоколі.

Крім того, учасниками процесу не доведено яким чином вказані обставини впливають на достовірність зафіксованої на відеозаписі інформації.

На думку суду, відеофіксація порушення є інструментом прозорості та об`єктивності здійснення працівником поліції своїх повноважень.

З досліджених у судовому засіданні відео, яке згідно довідки, наявної в матеріалах справи записано з нагрудної відеокамери М505G інв. № 022, вбачається, що від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 неодноразово відмовився.

При цьому, з досліджених відеозаписів вбачається, що у ОСОБА_1 спостерігаються: порушення координації рухів; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці, що відповідно до п. 3 Р. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ України та МВС України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція № 1452), є ознаками алкогольного сп`яніння.

Відтак за положеннями п. 2 Р. 1 Інструкції № 1452 у поліцейського були об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Також з досліджених відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення поводив себе зухвало: пропонував працівникам поліції «домовитися», погрожував їм зв`язками у прокуратурі, виражався нецензурною лайкою, зачинився в машині та увімкнув музику, демонструючи своє небажання спілкуватися з працівниками поліції.

Оскільки в межах даного провадження встановлюється саме склад правопорушення у вигляді відмови від проходження огляду, відеодоказ в цій частині є належним та допустимим, оскільки в ньому зафіксована об`єктивна сторона правопорушення у повному обсязі.

При цьому, суд констатує, що поведінка ОСОБА_1 не дозволяла працівникам поліції здійснити повноцінну процедуру адміністративного рослідування, в тому числі направити особу для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 зачинився в автомобілі та поводив себе неадекватно поведінці мислячої людини.

Щодо доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо порушення правил законодавчої техніки при написанні законопроекту про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в контексті якості закону суд зважає на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 р. № 1231-IX (далі Закон № 1231) частину другу ст. 266 КУпАП викладено в такій редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що закони мають відповідати встановленому Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод стандарту, який вимагає достатньо чіткого формулювання правових норм у тексті нормативно-правових актів. Зокрема, «…Закон має бути доступним для зацікавлених осіб та сформульованим з достатньою точністю для того, щоб надати їм можливість регулювати свою поведінку аби бути здатними - за потреби, за відповідної консультації - передбачати тією мірою, що є розумною за відповідних обставин, наслідки, які може потягнути за собою його дія» (рішення у справі «Вєренцов проти України, 11 квітня 2013 року).

Суд зауважує, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо обов`язковості застосування під час проведення огляду технічних засобів відеозапису є імперативними та не підлягають довільному тлумаченню.

Мова викладення нормативного матеріалу є чіткою та однозначною.

Конструкція цієї ж норми дозволяє виокремити для кожного, кого це стосується, адекватну вказівку на дію, яка матиме місце у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису залучення до огляду двох свідків.

В пояснювальній записці до проекту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі порушення у сфері безпеки дорожнього руху» зазначено, що проектом пропонується передбачити, крім іншого, можливість зупинки транспортного засобу поліцейським з метою проведення огляду водіїв з використанням спеціальних технічних засобів для перевірки на стан алкогольного сп`яніння.

Зауважень щодо якості закону в цій частині Головним науково-експертним управлінням та Головним юридичним управлінням Апарату ВР України не висловлено.

При цьому, суд зауважує, що внесені зміни не містять норми щодо правового врегулювання окремих механізмів підзаконними актами. Інакше, впровадження закону потребувало б відтермінування строку введення його в дію у поставленій під сумнів особою частині до здійснення Урядом, міністерствами чи іншими ЦОВВ впроваджувальних процедур.

В той же час, Прикінцевими положеннями Закону № 1231 визначено лише Кабінету Міністрів України у шестимісячний строк з дня набрання чинності Законом № 1231 привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Таким чином, положення ч. 2 ст. 266 КУпАП є самостійними, повноцінними, не містять бланкетних норм, не потребують впроваджувальних заходів, а тому співвідносяться з положеннями Інструкції № 1395, Порядку № 1103, Інструкції № 1452, як норми вищої юридичної сили в середовищі темпорального пріоритету.

Застосування критеріїв якості закону шляхом порівняння нормативного акту, що має силу закону (вищу юридичну силу), з підзаконним нормативним актом є неприпустимим.

У підсумку, оскільки ст. 266 КУпАП відповідає вимогам щодо якості законів у контексті верховенства права, зокрема такого його елементу як «юридична визначеність», суд відхиляє доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про перевагу підзаконних правових актів щодо обов`язковості огляду водія на стан сп`яніння у присутності двох свідків над кодифікованим актом законодавчого органу, зміни до якого у часовому проміжку прийняті пізніше підзаконних правових актів.

При цьому, зафіксований факт правопорушення за допомогою відеозйомки має ознаки доказу з високим рівнем вірогідності, дозволяє учасникам судового процесу бути очевидцями зафіксованих подій та безпосередньо сприймати інформацію, а тому відсутність у процедурі адміністративного розслідування свідків в якості посередників з передавання інформації не перешкоджає повноті дослідження обставин справи у судовому провадженні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази, керуючись правосвідомістю.

На виконання положень вказаної норми суд зауважує, що з матеріалів справи вбачається повне забезпечення працівниками правоохоронних органів прав і свобод ОСОБА_1 , зокрема свободи пересування, особистої недоторканності, свободи думки і слова, права на вільне вираження своїх поглядів і переконань, права розпорядження майном у вигляді автомобіля.

При цьому, з наявних доказів судом достеменно вбачається, що останній перебував у неадекватному правомірній поведінці стані, дозволяв собі висловлювати погрози в бік працівників правоохоронних органів, не вважав за необхідне брати щонайменшу участь у процедурі адміністративного розслідування, демонстрував явну неповагу до норм поведінки, загальноприйнятих у суспільстві.

З відеозапису судом вбачається, що поведінка ОСОБА_1 свідчила про об`єктивні перешкоди для поліцейського провести складення протоколу про адміністративне правопорушення з повним дотриманням процедури. Зокрема, ОСОБА_1 на неодноразову пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння: мовчав, визнавав вину, погрожував зв`язками, покидав місце складення протоколу, зачинявся у автомобілі, відповідав нецензурною лайкою, робив спроби домовитись, розповідав поліцейським, що у нього закінчилися цигарки, згадував маму, у нецензурній формі вимагав від поліцейських залишити його у спокої.

Відтак з огляду на те, що керування особою автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, так само як і зухвала відмова від проходження огляду за наявності явних ознак алкогольного сп`яніння, суперечить загальноприйнятим уявленням суспільства про відповідне ставлення соціальних суб`єктів до чинних норм права та правових явищ, суд, приходить до висновку, що закриття провадження у справі не є можливим через саме лише недотримання працівниками поліції формальних процедур в адміністративному розслідуванні, якщо вони не призвели до порушення прав і свобод ОСОБА_1 .

При цьому з відео вбачається, що водій не заперечував факт керування транспортним засобом.

Перевіривши доводи ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що він знаходився біля будинку знайомої ОСОБА_2 , у якої мав намір заночувати та нікуди не їхав, судом встановлено наступне.

Як вбачається із відповіді Сновської міської ради від 05.07.2021 р. № 143, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_2 , а згідно довідки Сновської міської ради від 06.07.2021 р. ОСОБА_2 на території села Іванівка Корюківського району Чернігівської області не зареєстрована та не проживає.

Відтак доводи ОСОБА_1 про те, що він перебував у своєї знайомої, суд оцінює критично та сприймає їх як побудову ОСОБА_1 позиції захисту з метою уникнення відповідальності.

Доводи про те, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення водія від керування та передачі керування транспортним засобом іншій уповноваженій особі, як це зазначено в ст. 266 КУпАП, на переконання суду не впливають на оцінку факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому наведені з цього приводу твердження до уваги не приймаються.

До таких висновків дійшов Чернігівський апеляційний суд у постанові від 31 травня 2021 року у справі 733/365/21.

Таким чином, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом, на якому чітко зафіксований неодноразовий факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та здійснення перешкод особою при оформленні матеріалів представниками поліції.

Зібрані у справі докази у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативний вид покарання, суд не враховує при призначенні покарання особу порушника, обтяжуючі та пом`якшуючі відповідальність обставини.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 401, 130, 221, 245-249, 251, 256, 276-279, 280, 281, 283 - 292 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000, 00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 454, 00 гривень (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Реквізити для оплати штрафу:

Отримувач - ГУК у Чернігів.обл/Черніг.обл/21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО) - 899998

Номер рахунку UA0025001

Код класифікації доходів бюджету 21081300

Штраф, відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП, має бути сплачений особою, щодо якої застосований, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до статті 308 КУпАП.

Реквізити для оплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Призначення платежу: *;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М. В. Кравчук