Справа № 488/1239/21
Провадження № 3/488/716/21
П О С Т А Н О В А

01.07.2021 року

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), уродженки села Новомар`ївка Братського району, громадянки України, працюючої озеленювачем ПП « ОСОБА_2 », не заміжня, має на утримання одну неповнолітню дитину, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, відповідно до яких ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 05 квітня 2021 року близько 11:15 годині вона, знаходячись в автотранспортному засобі з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , розташованому біля будинку №14 по проспекту Корабелів в Корабельному районі м.Миколаєва, здійснювала торгівлю ковбасними виробами, чим порушила п.п.8.1 п.8 Рішення Протоколу №7 позачергового засідання регіональної комісії з питань техногенно-економічної безпеки і надзвичайних ситуацій м. Миколаєва від 02.04.2021 року, що передбачено п. 3-2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнала та пояснила, що вона не здійснює господарську діяльність, не зареєстрована відповідно до закону, як підприємець. У неї тяжке матеріальне становище, і тому вона офіційно працює озеленювачем, а іноді підробляє неофіційно продавцем ковбаси. Власником автотранспортного засобу і товару, яким вона торгувала, є чоловік, прізвище якого вона не знає. Про те, що в даний час була заборона на торгівлю вона також не знала, і тому вийшла підмінити одну жінку. Зранку вона отримала товар, і працювала на протязі дня. Коли до неї підійшли працівники поліції, вона нікому не продавала нічого, просто знаходилася за прилавком. Ніяких документів з власником автотранспортного засобу стосовно працевлаштування вона не оформлювала.

Дослідивши надані матеріали справи, а саме: дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №054408 від 05.04.2021 року, рапорти ДОП СП ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП, передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За ч.1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ, як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 29 Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 41 Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Постановою Кабінета Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (зі змінами, внесеними) з 12.03.2020 року до 24.04.2020 року, на усій території України встановлено карантин, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Як вбачається з п.п.8.1 п.8 Рішення Протоколу №7 позачергового засідання регіональної комісії з питань техногенно-економічної безпеки і надзвичайних ситуацій м. Миколаєва від 02.04.2021 року, з 03 квітня 2021 року заборонена торгівля з автотранспортних засобів та причепів усіма видами товарів.

У вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено, що ОСОБА_1 05 квітня 2021 року близько 11:15 годині в автотранспортному засобі з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , розташованому біля будинку №14 по проспекту Корабелів в Корабельному районі м.Миколаєва, здійснювала торгівлю ковбасними виробами, чим порушила п.п.8.1 п.8 Рішення Протоколу №7 позачергового засідання регіональної комісії з питань техногенно-економічної безпеки і надзвичайних ситуацій м. Миколаєва від 02.04.2021 року.

Однак, до даного протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП інспектором не було надано жодних доказів, підтверджуючих порушення вищевказаних заборон.

В матеріалах провадження відсутня будь яка інформація про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, яке відношення вона має до провадження господарської діяльності у вказаному автотранспортному засобі, чи являється вона фізичною особою-підприємцем або продавцем, також відсутні документи на суб`єкта господарювання, що здійснює відповідну господарську діяльність, наведену в протоколі, документи про реєстрацію даного підприємства або товариства.

До даного протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, інспектором не були надані пояснення покупців, яким вона продавала вказаний товар, а також відеозапис вчинення даного правопорушення.

Поміж іншого, за відсутності доказів підтверджуючий, що ОСОБА_1 - фізична особа-підприємець, що здійснює господарську діяльність у вказаному автотранспортному засобі, тобто є безпосереднім суб`єктом господарювання, в розумінні статті 44-3 КУпАП, ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного правопорушення.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відтак, у відповідності до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію внаціональному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

На підставі викладеного, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284, ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу відповідного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна