Справа № 168/226/21
Провадження № 3/168/140/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року смт Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в особі головуючого судді Назарука О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 (смт Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Масловець, Любомльського р-ну, Волинської області, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП протягом року не притягалась, якій роз`яснено процесуальні права, передбачені статтею 268 КУпАП,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з Відділу поліцейської діяльності № 1 (смт Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №528079 від 16 березня 2021 року вбачається, що 16 березня 2021 року близько 11 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя своїх неповнолітніх дітей, а саме в будинку брудно, відсутні продукти харчування в будинку антисанітарія. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні визнала, у скоєному щиро розкаялась та просила суворо не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП підтверджується її власними поясненнями; протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 528079 від 16 березня 2021 року; повідомленням Служби у справах дітей Старовижівської селищної ради щодо обстеження умов проживання дітей за адресою АДРЕСА_1 ; Актом обстеження умов проживання від 26 січня 2021 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 184 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного Кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП проявляється у ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП доведена повністю матеріалами справи і дії останнього слід кваліфікувати за частиною 1 статті 184 КУпАП, як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, санкція частини 1 статті 184 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Накладення адміністративного стягнення у виді штрафу значною мірою вплине на матеріальне становище ОСОБА_1 , так як вона не працює, інших джерел доходу не має, на утриманні має неповнолітніх дітей, що також негативно вплине на стан їх забезпечення.

Згідно статті 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 61 Конституції України визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вищевказана норма Конституції України свідчить про те, що відповідальність особи за вчинення правопорушення у кожному випадку є окремою та персональною за своїми ознаками.

Чинними нормами КУпАП не визначається поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними, а тому орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, беручи до уваги обставини вчинення адміністративного правопорушення, особу винного, приходжу до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Аналізуючи вищевказане, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, яка свою вину в інкримінованому правопорушенні визнала та щиро розкаялась у вчиненому, суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до частини 2 статті 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, суд виносить постанову про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм статей 247, 284 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та ч.1 ст.184 КУпАП, керуючись ст.ст.22, 33-35, 40-1, 245, 252, 268, 283-285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 184 КУпАП закрити.

Судовий збір із ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.В. Назарук