Єдиний унікальний номер судової справи 470/873/20
Номер провадження 33/812/71/21 Головуючий у місцевому суді: Орлова С.Ф.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисника - Бобко В.А.,

потерпілого ОСОБА_2 та його захисника - Письменного М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2021 року, якою відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження села Калинівка Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з постанови судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2021 року, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №030960 складеного 08 грудня 2020 року інспектором СРПП Березнегуватського ВП ГУНП в Миколаївській області ст.лейтенантом поліції Карриєвим М.О., 08 грудня 2020 року о 13 год. 45 хв. в Березнегуватському районі на польовій дорозі Березнегувате - Лепетиха водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки і моделі ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перешкодив обгону транспортному засобу - автомобілю марки і моделі Volkswagen Caddу, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого даний транспортний засіб допустив зіткнення правою передньою частиною свого автомобіля із задньою лівою частиною транспортного засобу - автомобіля марки і моделі ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.14.3 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2021 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Прийнявши судове рішення про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції зазначив, що з наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів неможливо зробити беззаперечний висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.14.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його шляхом подачі апеляційної скарги, в якій просив скасувати постанову судді районного суду та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на останнього штраф у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, дав неправильну оцінку доказам, внаслідок чого безпідставно закрив провадження у даній справі.

Зазначено, що судом не в повній мірі досліджено механізм ДТП, не враховані покази особи, яка подала апеляційну скаргу, та свідка ОСОБА_3 щодо перешкоджання ОСОБА_1 виконання маневру обгону шляхом підвищення швидкості руху транспортного засобу та зміною напрямку руху ліворуч. Крім того, судом не прийнято до уваги протокол про адміністративне правопорушення, який містить суть правопорушення та є доказом у даній справі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Бобко В.А., думку потерпілого ОСОБА_2 та його захисника Письменного М.Г., свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (ст.251 КУпАП).

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містить ст.256 КУпАП, якою, поряд з іншим, передбачені викладення суті адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих та інше. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

До протоколу додається схема місця дорожньо-транспортної пригоди, яка є графічним зображенням місця пригоди з фіксацією всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками (п.3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, далі - Інструкція).

Зміст схеми місця дорожньо-транспортної пригоди регламентовано пунктом 4 розділу Х Інструкції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень ст.62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.14.3 Правил дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог саме п.14.3 Правил дорожнього руху України, яка зазначена в протоколі працівником поліції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року (з наступними змінами і доповненнями) та п.1.1 Правил дорожнього руху України єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється вищеназваними Правилами.

Так, пп.б п.2.3 Правил дорожнього руху України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.14.3 Правил дорожнього руху України водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.

На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи убачається, що 08 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №030960, згідно якого останній 08 грудня 2020 року о 13 год. 45 хв. в Березнегуватському районі на польовій дорозі Березнегувате - Лепетиха, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки і моделі ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перешкодив обгону транспортному засобу - автомобілю марки і моделі Volkswagen Caddу, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого даний транспортний засіб допустив зіткнення правою передньою частиною свого автомобіля з задньою лівою частиною транспортного засобу ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В протоколі зазначено, що зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.14.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Водії вищезазначених транспортних засобів, що зіткнулись, по-різному пояснювали причини дорожньо-транспортної пригоди.

Так, в письмових поясненнях, відібраних відразу після ДТП у водія ОСОБА_1 , наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зазначено, що останній рухався в село Лепетиха по польовій дорозі Березнегувате - Лепетиха на транспортному засобі - автомобілі марки і моделі ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Позаду в попутному напрямку рухався транспортний засіб - автомобіль марки і моделі Volkswagen Caddу, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в ході чого водій даного транспортного засобу почав обгін. Чи ввімкнув вказаний водій покажчик повороту ОСОБА_1 не бачив. Але, підчас обгону водій транспортного засобу - автомобіля марки і моделі Volkswagen Caddу допустив зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля із задньою лівою частиною автомобіля ОСОБА_1 .

Письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , який знаходився у транспортному засобі - автомобілі марки і моделі ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 фактично аналогічні поясненням ОСОБА_1 . Крім того, вказаний свідок зазначив, що водій транспортного засобу - автомобіля марки і моделі Volkswagen Caddу, під час обгону не вмикав покажчик повороту або звукового сигналу.

В письмових поясненнях, відібраних відразу після ДТП у водія ОСОБА_2 зазначено, що останній рухався в село Лепетиха по польовій дорозі Березнегувате - Лепетиха на транспортному засобі - автомобілі марки і моделі Volkswagen Caddу, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В попутному напрямку попереду рухався транспортний засіб ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вищевказаний транспортний засіб робив маневрування по вказаній дорозі. В свою чергу водій ОСОБА_2 подав звуковий сигнал водію транспортного засобу, що рухався попереду та увімкнув покажчик повороту на обгін даного транспортного засобу. Підчас обгону, коли транспортні засоби зрівнялись, водій ВАЗ 2109 пришвидшив рух та зманеврував ліворуч. Задля того, щоб не допустити зіткнення водій ОСОБА_2 почав гальмувати, однак транспортний засіб останнього зіткнуся правою передньою частиною з задньою лівою частиною транспортного засобу - автомобіля марки і моделі ВАЗ 2109.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , яка знаходилась під час ДТП у транспортному засобі автомобілі марки і моделі Volkswagen Caddу, аналогічні поясненням ОСОБА_2 .

До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця ДТП від 08 грудня 2020 року (далі - Схема), на якій не зафіксовано точку зіткнення транспортних засобів та фактично вона лише відображає місце розташування транспортних засобів після ДТП (а.с.8).

У вказаній Схемі також зазначені пошкодження транспортних засобів: автомобіль марки і моделі Volkswagen Caddу, реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав пошкодження переднього бампера, переднього правого крила та фари. Автомобіль марки і моделі ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав пошкодження капоту, лівої фари, правого дзеркала, лобового скла та криши (а.с.8 зворот).

Проте, як на думку суду, ці відомості не дають можливості суду достеменно встановити механізм утворення пошкоджень на транспортних засобах, що могло би свідчити про те, який з транспортних засобів створив аварійну ситуацію.

При цьому, сам по собі факт зіткнення без аналізу інших обставин не може бути достатньою підставою для обвинувачення водія у невиконанні вимог п.14.3 Правил та є порушенням презумпції невинуватості.

На переконання суду відповідальність ОСОБА_1 за недотримання п.14.3 Правил може вважатись підставною та обґрунтованою лише у разі доведеності, що саме він своїми діями порушив п.14.3 Правил та створив аварійну ситуацію.

Усунути перелічені недоліки та суперечності в судовому засіданні, тим більш зі спливом значного часу з моменту події, неможливо, що вплинуло і на достеменність встановлення вини ОСОБА_1 в порушенні п.14.3 Правил.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував та не надав належної правової оцінки поясненням водія ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , наданим під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, в частині того, що водій ОСОБА_1 рухаючись на своєму на транспортному засобі перешкоджав водію ОСОБА_2 виконання маневру обгону шляхом підвищення швидкості руху транспортного засобу та зміною напрямку руху ліворуч, не є достатньою підставою для скасування постанови суду, оскільки дані пояснення не підтверджені належними та допустимими доказами у справі.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що надані до суду докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення та схема, а також письмові пояснення, самі по собі не можуть ані спростувати, ані довести твердження учасників пригоди щодо її дійсних причин.

Тобто, докази, які надані до суду органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть забезпечити такий рівень доказування, який би не залишав жодних розумних сумнівів доведеності вини водія ОСОБА_1 в порушенні п.14.3 Правил.

При цьому, апеляційний суд, діючи в межах повноважень на перегляд постанови місцевого суду, не дає оцінку діям водія ОСОБА_2 , оскільки наявність або відсутність в діях інших водіїв порушень Правил дорожнього руху України, не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

Суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких дії.

Проте, необхідність дотримання вимог ст.62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог ст.6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає апеляційному суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту порушення ОСОБА_1 у конкретній дорожній обстановці вимог п.14.3 Правил та вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Недоведеність цих обставини свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

Інші посилання апеляційної скарги ОСОБА_2 , не містять обставин, які не були б з`ясовані судом та могли б потягнути невірне вирішення справи, а за такого, не впливають на обґрунтовані висновки суду, щодо відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною, переоцінкою по іншому, доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.

Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.

Таким чином оскаржувана постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова