КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/632/2021 Головуючий в 1-й інстанції: Скуба А.В.
Категорія: ст. 44-3 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 28 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

27 листопада 2020 року постановою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень в дохід держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави

Згідно з постановою, ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою - адміністратором закладу "Пивна дума", який розташований за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 31-Г, допустив роботу закладу після 22 години, такі порушення мали місце 17.10.2020, 01.11.2020 та 07.11.2020, чим порушив карантинні обмеження, передбачені пп. 5, п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 22.07.2020, та вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Своє прохання обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог законодавства, судом не вжито заходів для повного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі, вважає що справу про притягнення його до адміністративної відповідальності розглянуто формально та поверхнево.

Апелянт вважає, що суд безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, оскільки він не є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність в приміщенні закладу «Пивна дума».

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить підтверджуючих документів про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності здійснює господарську діяльність. Не встановлено такий статус ОСОБА_1 і під час розгляду справи судом першої інстанції, а тому провадження у справі підлягало закриттю у зв`язку з відсутністю в ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Також апелянт вказує, що йому інкримінується порушення 01.11.2020 та 17.10.2020 п.п. 5 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 956 від 13.10.2020. На день розгляду судом першої інстанції справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вказані положення відсутні. Тому провадження щодо нього підлягало закриттю.

Протоколи про адміністративні правопорушення від 01.11.2020, 17.10.2020 та від 07.11.2020 містять різні склади адміністративних правопорушень, оскільки 07.11.2020 відносно нього складено протокол за порушення п.п. 5 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020.

Тому апелянт вважає, що суд не мав повноважень їх об`єднувати в одне провадження.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , вивчивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Відповідно до ст. 36 КУпАП у разі вчинення особою кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом /посадовою особою/, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, доведена зібраними у справі допустимими доказами, а саме даними протоколів про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 , які він надавав поліцейським та підтвердив наявність відвідувачів в приміщенні ресторану « Пивна дума » по вул. Драгоманова, 31-Г в м. Києві,після 22 години 07.11.2020 та 01.11.2020, фотознімками.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (в редакції від 16.03.2020 року) на усій території України з 12.03.2020 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 встановлено карантинні обмеження, серед який, заборона роботи закладів громадського харчування та ресторану з 22 години до 07 години.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи адміністратором ресторану « Пивна Дума » по вул. Драгоманова, 31-г , допустив роботу закладу після 22 години 17.10.2020, 01.11.2020 та 07.11.2020, чим порушив карантинні обмеження, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 22.07.2020, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

При цьому, справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обґрунтовано об`єднані в одне провадження, з огляду на те, що протоколи про адміністративне правопорушення №№ 182512,182377, 182514 стосуються різних епізодів вчиненого апелянтом діяння, та одночасно розглядаються в одному суді одним і тим-же суддею.

Доводи апеляційної скарги про відсутність нормативно-правового акту на момент розгляду справи щодо ОСОБА_1 судом, є необґрунтованими, оскільки відповідальність за ст. 44-3 КУпАП законодавцем усунута не була.

Твердження апелянта про те, що він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду справи судом першої інстанції не встановлено його статус, є помилковим. Останній, надаючи письмові пояснення поліцейським зазначав, що він є менеджером, тобто адміністратором ресторану « Пивна дума » та чекав поки відвідувачі закладу закінчать вживати їжу в ресторані. Однак, з огляду на те, що саме ОСОБА_1 , як менеджер, має повноваження реагувати на дотримання дисципліни в приміщенні ресторану, мав адміністративні можливості, в тому числі, й дотриматись обмежень, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 22.07.2020.

На підставі викладеного, постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2020, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_1 , доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук