Справа № 165/2786/20 Провадження №33/802/19/21 Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

секретаря судового засідання Старенько Л.М.,

захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Кромського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 04 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, за ч.1 ст.130 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, близько 19 години 05 хвилин 11 вересня 2020 року по вулиці Кобзаря в місті Нововолинську, керував автомобілем марки "Фіат Дукато", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу оскільки судом не з`ясовані та недоведені обставини, які мають значення для справи і які суд вважав встановленими; висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовані норми матеріального права, порушенні норми процесуального права. Вказує на те, що до приблизно за чотири години до огляду він випив флакон бояришника. Коли дихнув у драгер і він показав 1,4 проміле то був здивований. Ніяких свідків під час складання протоколу працівника поліції не було. Свідки, які записані в акті огляду є зацікавленими особами, які співпрацюють з органами поліції, дані обставини будуть з`ясовані під час розгляду справи в апеляційному суді.

Вказує на те, що 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» будь-яке стягнення за адміністративне правопорушення у вигляді керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакцій, КпАП України не передбачає, оскільки вказані дії віднесені до кримінальних проступків. А тому вважає, що на підставі п.6 ч.1 ст.247 КпАП України провадження підлягає скасуванню, так як вказане судове рішення прийняте на підставі скасованого акту і не може залишатись законним. Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам передбаченим ст.256 КпАП України, а тому не може бути допустимим доказом у справі. Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Кромського М.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №229581 від 11.09.2020 року (а.с.1);

- роздруківкою приладу «Drager» від 11.09.2020 року доводиться, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння; результат тесту - 1.40% (а.с.2).

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складено в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3);

- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.5).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Щодо твердження ОСОБА_1 про те, що за чотири години до огляду його на стан алкогольного сп`яніння він випив флакон бояришника, а також про те, що ніяких свідків під час складання протоколу працівником поліції не було, не заслуговують на увагу апеляційного суду та спростовуються поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції.

В ході розгляд справи апеляційним судом в якості свідків було допитано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вказали, що бачили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, за ним їхали працівники поліції. Після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 пішов до автомобіля працівників поліції і дихав у Драгер, інших осіб вони не бачили.

Також в якості свідка було допитано працівника поліції ОСОБА_7 , який підтвердив факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Вказав на те, що під час несення служби ними було зупинено транспортний засіб за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» в присутності двох свідків, на що той погодився, результат тесту був позитивний. Додатково вказав, що ОСОБА_1 не заперечував що він вживав алкогольних напоїв в невеликій кількості із своїм товаришем.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказали, про те, що точно подій того дня не пам`ятають, але ствердили, що якщо в документах стоїть їх підпис, значить вони були присутніми під час проведення огляду ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вказує на те, що провадження у справі підлягає до закриття у зв`язку з скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність на підставі п.6 ч.1 ст.247 КпАП України, так як вказане судове рішення прийняте на підставі скасованого акту і не може залишатись законним.

Проте, такі його доводи на увагу апеляційного суду не заслуговують з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Під скасуванням акта про адміністративну відповідальність необхідно розуміти видання нормативного акта, яким повністю скасовується караність того діяння, за яке передбачалась адміністративна відповідальність, або встановлюється відповідальність більш м`яка, ніж адміністративна.

Між тим, Законом України від 22.11.2018 року № 2617 VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності із 01.07.2020 року відповідальність за діяння, які підпадали під ознаки статті 130 КпАП України була посилена, ці діяння були криміналізовані і підпали під ознаки кримінального проступку.

Наведене дає підстави стверджувати про відсутність скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, оскільки така відповідальність була не скасована, а посилена.

Однак, Законом України № 720-IX внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КпАП України та включали до КК України статтю 286-1. Таким чином з 3 липня 2020 року стаття 130 КпАП України підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

Таким чином зміни у законодавстві в частині відповідальності за діяння, що підпадає під ознаки ч.1 ст.130 КпАП України, не поширюються на осіб, які вчинили це діяння після 03.07.2020 року, що вказує на відсутність підстав для закриття адміністративної справи щодо ОСОБА_1 відповідно до п.6 ч.1 ст.247 КпАП України.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.294 КпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 04 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.