Справа № 504/4/21
Номер провадження 3/504/4/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Литвинюк А.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП,

встановив:

04.01.2021 року до Комінтернівського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу головуючим у справі визначено суддю Литвинюк А.В.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №099512 від 23.12.2020 року вбачається, що 23.12.2020 року о 17 годині 15 хвилин ОСОБА_1 залишив належних йому коней без нагляду біля будинку АДРЕСА_2 , які раптово вибігли на проїзджу частину та допустили зіткнення з автомобілем марки «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

В результаті дорожньо-транспортної події транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.7.6 «Правил дорожнього руху» України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи.

Потерпілий ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення та просив долучити до матеріалів справи докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: копії пасторатів коней, копію паспорту ОСОБА_1 та диск з відеозаписом.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виходячи з наступного.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п.26 вищевказаної постанови суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Так, відповідно до ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно зі п.7.6 ПДР України переганяти стадо тварин по дорозі дозволяється лише у світлу пору доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин якомога ближче до правого краю дороги і не створювати небезпеку та перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Погоничам тварин забороняється залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх.

Відповідно п 13.4.63., п.13.4.64 Наказу «Про затвердження Правил охорони праці у тваринництві. Велика рогата худоба» від 06.12.2004 року № 268, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2005 року за № 226/10506 згідно з вимогами Правил дорожнього руху для прогону стада автомобільними шляхами залучається така кількість погоничів, яка би забезпечувала рух тварин ближче до правого краю дороги. Не дозволяється залишати тварин без нагляду на смузі відчуження дороги. Вести тварин дорогами з поліпшеним покриттям, якщо є інші дороги.

Обставини правопорушення й провина правопорушника підтверджуються зібраними в порядку ст.251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №099512 від 23.12.2020 року, схемою місця ДТП від 23.12.2020 року, фототаблицею до нього, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.12.2020 року та від 13.01.2021 року, довідкою від 29.12.2020 року, долученими до матеріалів справи копіями паспортів на коней, які містять відомості про коней та їх власника, відеофіксацією дорожньо-транспортоної пригоди, яка міститься на DVD-носії.

Таким чином, згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 на час дорожньо-транспортної пригоди був учасником процесу дорожнього руху, а тому він є суб`єктом правопорушення, вимоги Правил дорожнього руху ОСОБА_1 дотриманні не були, що і перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_1 залишив без нагляду належних йому коней, які вибігли на проїжджу смугу дороги руху транспортних засобів та створили перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, у зв`язку з чим відбулося ДТП за участю автомобіля марки «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення ПДР України, які знаходяться у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталася.

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, повністю доведена матеріалами справи про адміністративні правопорушення та підтверджена доказами, дослідженими судом.

При вирішенні питання про вид стягнення за адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майнового стану, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст.34,35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає необхідним визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Беручи до уваги обставини ДТП та наслідки, які були спричинені внаслідок порушення «Правил дорожнього руху України» суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у виді штрафу.

Разом з тим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7,9,34,35,124,245,251,252,278,280КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає454 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Литвинюк