Справа № 355/30/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 03 січня 2021 року о 02 год. 40 хв., на 76 км. автодороги М-03 Київ-Харків, керувала транспортним засобом «Volkswagen Gold» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та надала пояснення, з яких вбачається, що 03.01.2021 року вона разом з цивільним чоловіком рухалась за кермом в автомобілі «Volkswagen Gold» д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Харків та була зупинена працівниками поліції. Вона по рекомендації цивільного чоловіка відмовилась від продуття приладу Драгер, проте їй не було запропоновано працівниками поліції пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Також вказала, що вперше була в даній ситуації та що самостійно вона не пропонувала працівникам поліції проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Самостійно до лікаря нарколога вона не зверталась. Вказала, що відносно неї працівниками поліції було винесено постанову за не пристебнутий пасок безпеки.

Адвокат Харчук О.П. в інтересах ОСОБА_1 просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з порушенням процедури проходження огляду, оскільки з пояснень ОСОБА_1 , які підтверджуються відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, наявних у матеріалах справи - вона відмовилася саме від проходження тесту за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, однак бажала пройти огляд в медичному закладі у компетентного лікаря, разом з тим патрульними не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі після її відмови від продуття приладу «Драгер». Письмові пояснення свідків, не відповідають вимогам допустимості доказів, зокрема в ст. 272 КУпАП, а тому суд не може визнати належним закріплення пояснень свідків на заздалегідь підготовленому бланку пояснень, який містить заздалегідь надрукований текст щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Також вказав, що з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , працівники поліції порушили вимоги інструкції № 1026, оскільки під час оформлення адмінматеріалу вимкнули відео зйомку чим порушили принцип безперервності її застосування.

Свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що він перебував в автомобілі під час зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 , яка перебувала за кермом автомобіля «Volkswagen Gold» д.н.з. НОМЕР_1 . Вказав, що вони повертались додому в м. Київ, вул. Русанівська Набережна. Був свідком того як ОСОБА_1 пропонували продути прилад Драгер, та що остання відмовилася та відносно неї складали протокол про адміністративне правопорушення . Проходження огляду у лікаря нарколога їй не пропонували.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №294607 від 03.01.2021 року, постановою серії ЕАН №3623819 від 03.01.2021 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП, відомостями, що містяться в поясненнях свідків, направленням, актом огляду та тимчасово затримання транспортного засобу, рапортом, довідками та відеозаписом камери ВС-01615.

В даному випадку слід відмітити, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

А тому, враховуючи те, що встановлення ознак сп`яніння віднесено до повноважень працівників поліції, не вбачається підстав для спростування його ознак в цій ситуації.

Так, в провину ОСОБА_1 працівниками поліції ставиться відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. Факт відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджено переглянутим в судовому засіданні відеозаписом камери ВС-01615.

Згідно ч.ч. 2, 3 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Суд сприймає критично доводи сторони захисту щодо не пропонування працівниками поліції ОСОБА_1 проходження огляду у лікаря нарколога у закладі охорони здоров`я, що спростовується наявним в матеріалах справи направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції до Березанської ЦРЛ Київської області м. Березань.

Також безпідставними є доводи сторони захисту щодо невідповідності вимог КУпАП письмових пояснень свідків в присутності яких було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , оскільки стороною захисту не надано суду доказів упередженості даних свідків. Крім того, надані свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснення узгоджуються з відомостями зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №294607 та рапорті інспектора взводу №1 роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Заболотного В.В.

Рапорт - це письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру. Рапорти подаються з метою реалізації прав і законних інтересів працівників, інформування про виконану роботу, про виявлені недоліки й пропозиції щодо їх усунення.

Інспектором взводу №1 роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Заболотним В.В. в рапорті до т.в.о. командира батальйону ПП в. м. Бориспіль УПП у Київській області, наявному в матеріалах справи викладено інформування про виконану роботу.

Будь-яких порушень вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення судом під час розгляду адміністративного матеріалу не встановлено та стороною захисту не доведено.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, на думку суду полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

При накладені адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 251, 283-285, 294 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 454 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя: