Справа № 336/8169/20
Пр. № 3/336/277/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із управління патрульної поліції в Запорізькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складено 27 грудня 2020 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, о 10 годині 41 хвилині 27 грудня 2020 року керувала автомобілем «ВАЗ 2112», державний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 34 по вул. Іванова в м. Запоріжжі з ознаками наркотичного сп`яніння, на що вказували тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обставновці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Такі дії ОСОБА_1 , за висновком автора протоколу, містять ознаки порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» та утворюють диспозицію частини 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнав, і пояснив, що близько 10-40 години 27 грудня 2020 року він рухався за кермом свого автомобіля по вул. Іванова, де побачивши біля будинку № 34 свого приятеля, який служить у патрульній поліції, вирішив привітатися, у зв`язку з чим зупинив транспортний засіб і підійшов до знайомого, який в товаристві інших поліцейських знаходився у вказаному місці. Співробітник поліції, до якого підійшов ОСОБА_1 відповів на його привітання та запропонував притягуємому до відповідальності надати для перевірки технічний паспорт на автомобіль та посвідчення водія. ОСОБА_2 їх від ОСОБА_1 , перевірив та повернув їх володільцю. Коли притягуємий до відповідальності після повернення йому вказаних документів почав рух до свого автомобіля, представник поліції наказав йому їхати з ним до медичного закладу для проведення медичного огляду. При цьому ОСОБА_1 попросив пояснити, причини такого розпорядження у відсутність будь-яких претензій щодо наявності стану сп`яніння та закликав припинити жарти, на що його співрозмовник не відреагував, а за спливом кількох хвилин уїхав на службовому автомобілі. При цьому жодних протоколів на місці спілкування із поліцейськими не складалося, йому не роз`яснювали права та обов`язки, відмова від проходження огляду не була зафіксована, свідки відмови від проходження медичного огляду не залучалися, тобто жодним чином не була дотримана процедура притягнення до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з викладеним просить про звільнення його від відповідальності за вказаною статтею законодавства про адміністративні правопорушення.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, підтримала доводи свого довірителя, зауваживши на грубому порушенні з боку представників поліції процедури притягнення до цієї відповідальності.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчиненої повторно протягом року.

Разом з тим, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі витребуваний суддею відеозапис с місця події, надані особою, що притягується до адміністративної відповідальності фактичні дані, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях особи ознак правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, встановлену, зокрема Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, як випливає із змісту ст. 254 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Випадки, коли протокол не складається, передбачені статтею 258 КУпАП.

З наведених положень законодавства випливає, що є обов`язковим складання протоколу під час притягнення особи до відповідальності, що передбачена статтею 130 КУпАП.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення внормований статтею 256 КУпАП, відповідно до якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З наведеного випливає, що процедура складання протоколу припускає присутність особи, щодо якої він складається.

Складання протоколу за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є найважливішою гарантією дотримання її права на захист.

Разом з тим, перегляд відеозапису з місця події робить очевидним, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не складався, а учасники спілкування залишили місце пригоди, роз`їхавшись кожен на своєму автомобілі.

Наявність або відсутність в діях особи ознак адміністративного правопорушення встановлюється на підставі доказів, до яких відносяться перелічені в статі 251 КУпАП фактичні дані.

Об`єктивну сторону складу правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії з відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Згідно із ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, за змістом пункту 8 якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що у присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Як випливає із змісту п. 8 «Порядку…», дія, яка утворює об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, а саме: відмова від проходження огляду в медичному закладі, може бути зафіксована лише за умови залучення двох свідків, тому і обставини вчинення цього правопорушення мають підтверджуватися перш за все показаннями свідків, в присутності яких складається протокол.

Наведені положення закону означають, що беззаперечним доказом при з`ясуванні обставин справи є показання свідків, а за неможливості дослідити їх під час розгляду справи факт відмови від проходження медичного огляду не може бути підтверджений ніякими іншими фактичними даними.

Разом з тим, як зазначено судом, перегляд відеозапису, який є не лише доказом в справі в розумінні статті 251 КУпАП, але й засобом фіксації процедури притягнення особи до відповідальності, робить очевидним відсутність будь-яких свідків.

Неявка в суд осіб, які зазначені в якості свідків, а також службової особи, що складала протокол, яка унеможливила перевірку в цій частині пояснень ОСОБА_1 та даних відеофіксації щодо відсутності будь-яких свідків, посилює переконання судді щодо необхідності закриття провадження в справі.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів..

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини є джерелами права в Україні відповідно до положень Основного Закону України та Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини».

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В багатьох справах Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій прав особи, що передбачені законодавством.

Суд вважає, що процедура притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення в сфері порушення правил безпеки дорожнього руху, склад яких характеризуються надзвичайно суворими санкціями, має відбуватися за процедурою переслідування за вчинення кримінального правопорушення з дотриманням гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Таким чином, серйозність покарання за статтею 130 КУпАП підкреслює її «кримінально-правовий» характер в розумінні положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому особам, стосовно яких складено протокол про адміністративне правопорушення за цією статтею, мають бути забезпечені всі гарантії, які передбачені в ст.6 Конвенції.

Такими гарантіями є встановлена законодавством України обов`язковість застосування до кожного учасника провадження належної правової процедури.

Така процедура при притягненні особи до відповідальності за правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, як зазначено суддею, внормована «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» .

Означені нормативні джерела встановлюють обов`язковість фіксації відмови від проходження в присутності двох свідків.

Докази, отримані всупереч порядку, встановленому законом, є недопустимими.

Наслідки отримання доказу з порушенням порядку, регламентованого кримінальним процесуальним законодавством, встановлені статтею 86 КПК України, відповідно до якої недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень.

За змістом рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, як випливає із змісту ст. 266 КУпАП.

У зв`язку з викладеним суддя не може визнати означений доказ допустимим, а недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст. 86 КПК України).

Наслідки недопустимості доказів, які полягають в неможливості їхнього використання при прийняття процесуальних рішень та посилання на них при ухваленні судового рішення, встановлені статтею 86 КПК України.

Окрім наведених міркувань, постановляючи про відсутність в діях особи ознак складу правопорушення, суддя враховує такі обставини.

Відповідно до п. 1 «Порядку…» метою проведення цього огляду є виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

З пункту 2 «Порядку…» випливає, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, відповідно до положень законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду підставою для його проведення мають бути обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, становить небезпеку для дорожнього руху і оточення через перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто лише очевидні ознаки сп`яніння, які у сукупності з констатацією відмови від проходження огляду є підставою для кваліфікації дій особи за ознаками відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Дійшовши висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку порушенням встановленого законом порядку, суддя, окрім наведених підстав, враховує ту обставину, що медичний огляд має проводитися за наявності очевидних ознак сп`яніння, і не вбачає об`єктивних підстав для направлення ОСОБА_1 на медичний огляд.

Про відсутність таких передумов свідчать, зокрема: дані згаданого відеозапису, що наданий Управлінням поліції, які вказують на охайний зовнішній вигляд, скоординовані рухи, ясний зір, чіткі відповіді водія и та повністю спростовують висновки автора протоколу про тремтіння рук, порушення мови, координації рухів.

Що стосується такої ознаки, як відсутність реакції зіниць очей на світло, є незрозумілим, як саме автор протоколу встановив цю ознаку.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів.

Згідно із ст. 19 Основного Закону правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суд враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, спрямована в русло встановленої законом процедури має наслідком її виконання; висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Наведені судом порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння виключає інші наслідки розгляду протоколу суддею, окрім як закриття провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП звільнити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива