Справа № 737/302/21
Провадження № 3/737/137/21
П О С Т А Н О В А

08 липня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Коренькова А.А.

за участю секретаря судового засідання Чередниченка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка Чернігівської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

07.05.2021 року до Куликівського районного суду Чернігівської області надійшов складений 23.04.2021 року поліцейським СПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ст. сержантом поліції Саєнко Я.В. протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 23.04.2021 року, о 19 год. 00 хв. в смт. Куликівка, Чернігівської області, по вул. Шевченка, 1, керував автомобілем ЗАЗ 110307 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Алкофор 505».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 286 КУпАП судом розглянуто справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не доведений належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну справу і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини (див. «Надточій проти України», «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії»), хоч за національним законом ОСОБА_1 і притягується до адміністративної відповідальності, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 обвинувачується в порушенні вимог п. 2.9a ПДД України, згідно з яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортним засобом особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена статтею 130 КУпАП.

З аналізу наведених норм слідує, що для звинувачення особи у вчиненні вказаного правопорушення необхідно довести факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння під час керування нею транспортним засобом.

Положеннями статей 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом положень статей 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а також поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням, спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно п. 10 Інструкції, у випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, разом з протоколом про адміністративне правопорушення суду було надано результати на тестування на алкоголь здійснений приладом Алкофор 505 № 09617 тест № 00047 який роздрукований за допомогою спеціального технічного засобу.

Проте, як вбачається з даних, яка міститься у вказаному результаті тестування, тестування на алкоголь ОСОБА_1 було проведене 23.04.2021 року о 22 год. 35 хв. тобто майже через чотири години після складання протоколу про адміністративне правопорушення на нього. Крім того, інформація про результати тестування, всупереч п. 10 Інструкції, особою, яка складала протокол, не була внесена до протоколу про адміністративне правопорушення.

Причини невідповідності часу тестування на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення в матеріалах справи відсутні та суду не повідомлені.

Також, протокол про адміністративне правопорушення, складений на ОСОБА_1 , містить не застережені виправлення в прізвищі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що є неприпустимим з огляду на положення п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року.

Суд наголошує, що відповідно до положень ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, як і первинна інформація отримана зі спеціальних технічних засобів, які застосовуються поліцейськими, є важливими доказами у справах про адміністративне правопорушення, на підставі яких суд встановлює наявність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Отже, враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та на підставі доказів, зібраних та процесуально оформлених уповноваженою на те посадовою особою, а наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку, що протокол про адміністративне правопорушення був складений на ОСОБА_1 за відсутності доказів керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу і події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігвської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. А. Кореньков