Справа № 755/8456/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Іваніна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в м.Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

за участю осіб, які беруть участь у провадженні

у справі про адміністративне правопорушення:

особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

прокурора Прокопова О.Е.,

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва Іваніної Ю.В. 21.05.2021 року, вже після закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, зі складеними протоколами про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою суду 10 червня 2021 року справи про адміністративне правопорушення №755/8456/21 (провадження №3/755/4943/21), №755/8456/21, (провадження №3/755/4943/21), справа №755/8457/21, (провадження №3/755/4944/21), справа №755/8458/21, (провадження №3/755/4945/21), справа №755/8459/21, (провадження №3/755/4946/21), справа №755/8463/21, (провадження №3/755/4947/21), справа №755/8468/21, (провадження №3/755/4948/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП були об`єднані в одне провадження за клопотанням ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення від 13.05.2021 року, №226, зазначено, що ОСОБА_1 , займаючи посаду першого заступника директора з оперативного управління ДП «Укрхімтрансаміак» та тимчасово виконуючи з 30.09.2019 року обов`язки директора ДП «Укрхімтрансаміак», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ і суб`єктом відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією, у порушення п.п.2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії та прийняла особисто рішення в умовах реального конфлікту інтересів при виданні Наказу від 01.10.2019 року №332-к-о «Про виплату премії за основні результати господарської діяльності у вересні 2019 року», працівникам підприємства, зокрема, собі особисто, як першому заступнику директора з оперативного управління, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.05.2021 року, №221, зазначено, що ОСОБА_1 , займаючи посаду першого заступника директора з оперативного управління ДП «Укрхімтрансаміак» та тимчасово виконуючи з 15.08.2019 року обов`язки директора ДП «Укрхімтрансаміак», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ і суб`єктом відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією, у порушення п.п.2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила у встановлених законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів при виданні Наказу від 19.08.2019 року №278-к-о «Про виплату винагороди за вислугу років у серпні 2019 року», працівникам підприємства, та собі особисто, як першому заступнику директора з оперативного управління, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.05.2021 року, №222, зазначено, що ОСОБА_1 , займаючи посаду першого заступника директора з оперативного управління ДП «Укрхімтрансаміак» та тимчасово виконуючи з 15.08.2019 року обов`язки директора ДП «Укрхімтрансаміак», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ і суб`єктом відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією, у порушення п.п.2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів при підписанні Наказу від 19.08.2019 року №278-к-о «Про виплату винагороди за вислугу років у серпні 2019 року», працівникам підприємства за фактично відпрацьований у липні 2019 року час, зокрема, собі особисто, як першому заступнику директора з оперативного управління у розмірі 8357 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.05.2021 року, №223, зазначено, що ОСОБА_1 , займаючи посаду першого заступника директора з оперативного управління ДП «Укрхімтрансаміак» та тимчасово виконуючи з 15.08.2019 року обов`язки директора ДП «Укрхімтрансаміак», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ і суб`єктом відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією, у порушення п.п.2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила у встановлених законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів при виданні Наказу від 22.08.2019 року №286-к-о «Про встановлення надбавки за інтенсивність праці» з 22.08.2019 по 06.09.2019 року особисто та лише собі, як першому заступнику директора з оперативного управління у розмірі 30% посадового окладу та фактично відпрацьований час, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.05.2021 року, №224, зазначено, що ОСОБА_1 , займаючи посаду першого заступника директора з оперативного управління ДП «Укрхімтрансаміак» та тимчасово виконуючи з 15.08.2019 року обов`язки директора ДП «Укрхімтрансаміак», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ і суб`єктом відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією, у порушення п.п.2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії та прийняла особисто рішення в умовах реального конфлікту інтересів при виданні Наказу від 22.08.2019 року №286-к-о «Про встановлення надбавки за інтенсивність праці» з 22.08.2019 по 06.09.2019 року особисто та лише собі, як першому заступнику директора з оперативного управління у максимальному розмірі 30% посадового окладу та фактично відпрацьований час, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.05.2021 року, №225, зазначено, що ОСОБА_1 , займаючи посаду першого заступника директора з оперативного управління ДП «Укрхімтрансаміак» та тимчасово виконуючи з 15.08.2019 року обов`язки директора ДП «Укрхімтрансаміак», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ і суб`єктом відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією, у порушення п.п.2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила у встановлених законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів при виданні Наказу від 01.10.2019 року №332-к-о «Про виплату премії за основні результати господарської діяльності у вересні 2019 року», працівникам підприємства, зокрема, собі особисто, як першому заступнику директора з оперативного управління, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, не визнала, подала письмове клопотання про закриття провадження відносно неї, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, в якому зазначила, що згідно наданого суду висновку науково-правової експертизи при Інституті держави і права ім. В.М.Корецького НАН України - ДП «Укрхімтрансаміак» не є юридичною особою публічного права, відповідно пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», не розповсюджувався на неї. Крім того, відповідно до п.1, 2 Посадової інструкції заступника генерального директора з оперативного управління, останній безпосередньо підпорядковується директору ДП «Укрхімтрансаміак», тобто посада першого заступника генерального директора ДП «Укрхімтрансаміак» не відноситься до таких, які не передбачають безпосереднього керівника, тому вона не мала обов`язку повідомляти НАЗК про наявність конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , просила закрити справу про адміністративні правопорушення відносно неї, посилаючись на те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, з наступних обставин: виходячи з аналізу Колективного договору ДП «Укрхімтрансаміак», Інструкції з діловодства ДП «Укрхімтрансаміак», витягу з протоколу засідання профспілкового комітету ППО УДП «Укрхімтрансаміак» від 21.08.2019 року №58 - порядок складання та підписання документів, в тому числі наказів по особовому складу, у керівника підприємства (в.о. директора ОСОБА_1 ) не має повноважень на прийняття одноособових рішень, оскільки кожний документ складається відповідальною особою, та візується (погоджується) рядом структурних підрозділів, які несуть відповідальність за відповідність такого документа закону. Отже, в разі не погодження документу будь-яким підрозділом (непроставлення візи), рішення не може бути прийняте і в.о. директора, відповідно і не може бути підписаний наказ з особового складу.

Згідно наданого ОСОБА_1 висновоку науково-правової експертизи при Інституті держави і права ім. В.М.Корецького НАН України на запит адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо питань, пов`язаних із визначенням юридичного статусу, повноважень, відповідальності керівних органів державного підприємства №126/102-е від 16.06.2021 року, з якого вбачається наступне:

Щодо першого питання (чи є ДП «Укрхімтрансаміак» юридичною особою публічного права) - до ознак юридичної особи публічного права слід віднести такі: юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування; порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законом; юридичні особи публічного права наділяються спеціальною цивільною правоздатністю; юридичні особи публічного права діють із метою забезпечення публічних інтересів та потреб значної кількості людей, відсутність у юридичної особи майна, закріпленого на самостійному речовому праві.

Держава та державні органи є юридичною особою публічного права, натомість держава або її органи можуть створювати юридичні особи, підприємства, які є суб`єктами приватного права.

Створене державою Державне підприємство не здійснює функцій аналогічних державним органам не є суб`єктом публічного права, а її метою не є забезпечення публічних інтересів чи потреб людей, а здійснення підприємницької діяльності на комерційній основі, відповідно, воно є суб`єктом приватного права.

Закріплення майна ДП на праві господарського відання не свідчить про те, що це юридична особа публічного права. Відповідні положення чинного законодавства України, які б свідчили протилежне - відсутні.

Отже, державне підприємство, що створене державою у частині, яка стосується його діяльності, є суб`єктом приватного, а не публічного права.

Щодо другого питання (чи поширюються положення пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» на керівника, в.о. керівника державного підприємства) - відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», дія Закону України «Про запобігання корупції» розповсюджується на керівників юридичних осіб публічного права та на членів наглядової ради державних підприємств, а отже - на юридичних осіб публічного права (та керівних органів таких осіб).

Як зазначалось у попередньому питанні, Державне підприємство не є державним органом, не здійснює державно-владних повноважень, його метою є отримання прибутку, а не забезпечення публічних інтересів чи потреб людей, державне підприємство є юридичною особою приватного права, відтак, на керівника, в.о. керівника ДП «Укрхімтрансаміак» не розповсюджується дія положень пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

Щодо третього питання (чи містить Закон України «Про запобігання корупції» чіткі та однозначні положення щодо запобігання конфлікту інтересів при визначенні керівником державного підприємства розміру премій, надбавок) - Закон України «Про запобігання корупції» встановлює обмеження щодо використання службових повноважень чи свого становища для осіб, зазначених у частині 1 ст.3 цього Закону. Такі обмеження стосуються виключно юридичних осіб публічного права та їх керівних органів, посадових осіб. Положення Закону України «Про запобігання корупції» не розповсюджується на юридичних осіб приватного права.

Інших положень, якими б визначалося встановлення розміру премій керівником державного підприємства або порядок запобігання конфлікту інтересів при таких діях безпосередньо Закон України «Про запобігання корупції» не містить.

Щодо четвертого питання (який стандарт доказування має застосовуватися органом, який встановлює наявність складу правопорушення та при накладенні стягнення у випадку за ч. ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП) - стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом», в залежності від обставин справи, має застосовуватись як в кримінальних, так і в адміністративних справах.

Передбачене ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП правопорушення належить до категорії адміністративних.

Органом, який встановлює наявність складу правопорушення та при накладенні стягнення у випадку за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, має застосуватись стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

Щодо п`ятого питання (чи застосовується принцип презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України) при розгляді справи про накладення адміністративних стягнень) - принцип презумпції невинуватості означає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Визначений принцип може застосовуватися в адміністративному процесі, про що свідчить практика ЄСПЛ та Верховного Суду.

Щодо шостого питання (яким чином тлумачаться сумніви у застосуванні законодавства у випадку неоднозначності застосування законодавства) - національне законодавство країни має бути зрозумілим і чітким, а його застосування має бути передбаченим для усіх зацікавлених сторін, що є складовою принципу «якості закону», який є складовою основоположного принципу верховенства права.

«Неякість» законодавства зумовлює порушення законності судового рішення, самого адміністративного судочинства, ставить під сумнів легітимність мети адміністративного судочинства і його результату, а також порушує баланс приватних та публічних інтересів, як наслідок - до приватної особи можуть бути застосовані обмеження її прав, свобод інтересів, які є більш обтяжливими, неспіврозмірними, нелегітимними за своєю метод, без достатніх підстав та мотивів застосування.

У випадках наявності сумнівів, неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, суд, а також органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, відповідно до якого усі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Також в разі не задоволення судом клопотання про закриття провадження, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, ОСОБА_1 надала до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

В судовому засідання прокурор - прокурор відділу забезпечення діяльності у сфері запобігання і протидії корупції Офісу Генерального прокурора Прокопов О.Е., просив суд винести постанову щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП. Відмітив, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є день підписання вказаних наказів, однак датою виявлення правопорушення є день складання протоколу. Також заявив клопотання про призначення комісійної експертизи фахівців в галузі права, в якому просив поставити питання чи є ДП «Укрхімтрансаміак» юридичною особою публічного права.

Виходячи з вимог ст.273 КУпАП, а також приймаючи до уваги правову позицію, викладену в постанові Верховного суду України від 30.10.2018 року у справі №826/6667/16, згідно якої висновок експерта з питань права не є доказом, а його прийняття та врахування є правом, а не обов`язком суду, до того ж такий висновок може стосуватися лише передбачених КАС України питань - застосування аналогії закону чи аналогії права чи змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземні державі, а також враховуючи положення Закону України «Про судову експертизу», згідно з якими науково-правова експертиза не є судовою експертизою, з урахуванням думки осіб, а також пояснення прокурора, що можливість оплати роботи експерта у нього відсутня, суд відмовив у задоволення даного клопотання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона працює в ДП «Укрхімтрансаміак» начальником відділу організації праці та заробітної плати, готує накази з особового складу. Статут ДП «Укрхімтрансаміак» та Колективний Договір ДП «Укрхімтрансаміак» передбачає обов`язкову щомісячну виплату премій, окрім тих, хто має дисциплінарне стягнення та у підприємства є відповідний порядок нарахування премій.

Премія нараховується за результатами господарської діяльності на підставі подання, яке готує вона, на підставі службових записок керівників структурних підрозділів, заступників та інших, після чого візується головним бухгалтером, начальником департаменту адміністративного забезпечення та роботи з персоналом, начальником юридичного департаменту, профспілковим комітетом, а тільки тоді візується директором. Після чого їх відділ готує наказ про виплату премій і знову передає на підпис, визначеному Інструкцією з діловодства складу осіб, потім профспілці і тільки потім підписує директор підприємства.

Надбавка за вислугу років, згідно Колективного Договору, не передбачає подання, лише службові записки керівників структурних підрозділів, заступників та інших. Після чого їх відділ організації праці та заробітної плати готує наказ, який також підписується головним бухгалтером, начальником департаменту адміністративного забезпечення та роботи з персоналом, начальником юридичного департаменту, профспілковим комітетом і тільки тоді підписує директор.

Щодо надбавки за інтенсивність праці, директор усно вирішує, кому виділити та в яких відсотках, а відділ організації праці та заробітної плати готує наказ, який також підписується головним бухгалтером, начальником департаменту адміністративного забезпечення та роботи з персоналом, начальником юридичного департаменту, профспілковим комітетом і тоді останній підписує директор.

ОСОБА_1 особисто не давала вказівки на виготовлення вказаних в протоколах наказів. Премія та надбавка за вислугу років була передбачена, як щомісячна виплата, а з приводу надбавки за інтенсивність праці, вона пам`ятає, як до неї підійшов начальник департаменту адміністративного забезпечення та роботи з персоналом ОСОБА_5 (який мабуть усно це обговорив з директором), та дав вказівку готувати наказ на виплату ОСОБА_1 надбавки за інтенсивність праці у розмірі 30% до посадового окладу, оскільки вона на той момент працювала як в.о. директора та за декількох заступників, яких на той час також не було, тому була дуже навантажена роботою. З приводу подання про виплату щомісячної премії - директор ОСОБА_6 підписав його особисто, на підставі чого був виготовлений наказ, який підписала ОСОБА_1 як в.о.директора.

Допитана в судовому засіданні за клопотанням прокурора свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона працює заступником начальника управління діяльності суб`єктів господарювання в сфері управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, наукового ступеня не має. Вона вважає, що висновок науково-правової експертизи при Інституті держави і права ім. В.М.Корецького НАН України помилково зроблено, оскільки у висновку робляться протилежні висновки, крім того у висновку було зазначено закон, який втратив свою чинність, а саме Закон України «Про засади запобігання корупції» від 07.04.2011 року №3206-VІ.

Зазначила, що ст.22, 73 ГК України передбачено порядок створення юридичних осіб публічного права. ДП «Укрхімтрансаміак» має 4 ознаки юридичної особи публічного права: створення розпорядчим актом компетентного органу державної влади, основне завдання отримання прибутку (транспортування, забезпечення безпеки) весь прибуток є похідною, відсутність майна (державна власність), господарське відання. Діяльність підприємства регулюються Законом України «Про управління об`єктами державної власності», Законом України «Про центральні органи влади», постановами Кабінету Міністрів України.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_1 та свідків, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Частиною третьою статті 38 КУпАП (в редакції на момент вчинення інкримінованого правопорушення) передбачено, що справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Ця норма КУпАП є імперативною і підлягає застосуванню судами першої та апеляційної інстанцій. Вона не передбачає повноважень суду щодо встановлення наявності вини особи у його вчиненні (правова позиція, викладена в постанові ВСУ від 18.05.2021 року у справі №3-3133/10).

В протоколі №226 від 13.05.2021 року зазначається, що датою ймовірного вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 01 жовтня 2019 року, тобто день коли ОСОБА_1 вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, не дотримавшись вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

В протоколі №221 від 13.05.2021 року зазначається, що датою ймовірного вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 19 серпня 2019 року, тобто день коли ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів про який вона не повідомила відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

В протоколі №222 від 13.05.2021 року зазначається, що датою ймовірного вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 19 серпня 2019 року, тобто день коли ОСОБА_1 вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, не дотримавшись вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

В протоколі №223 від 13.05.2021 року зазначається, що датою ймовірного вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 22 серпня 2019 року, тобто день коли ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів про який вона не повідомила відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

В протоколі №224 від 13.05.2021 року зазначається, що датою ймовірного вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 22 серпня 2019 року, тобто день коли ОСОБА_1 вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, не дотримавшись вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

В протоколі №225 від 13.05.2021 року зазначається, що датою ймовірного вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 01 жовтня 2019 року, тобто день коли ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів про який вона не повідомила відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

У вказаних протоколах також зазначається, що днем та часом виявлення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП є дата та час складання адміністративних протоколів - 13 травня 2021 року.

З такими твердженнями суд не погоджується, з огляду на таке.

Посилання у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення на те, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу - 13 травня 2021 року, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності, не можна вважати переконливими, оскільки такий підхід не узгоджується з принципом правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та елементом справедливого судочинства.

Крім того, в наявному у справі листі ГУ контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки на адресу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України вих.№8/1/2-10780 від 21.12.2020 року, чітко зазначено, ГУ контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки інформує Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України про виявлення ознак вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Даний лист датовано 21.12.2020 року, та він надійшов до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України згідно вхідного штампу 24.12.2020 року за вх.№19585.

На переконання суду, несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути підставою для штучного продовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення та, тим більше, на час розгляду справи судом строки, визначені у ч.3 ст.38 КУпАП (в редакції на момент вчинення інкримінованого правопорушення), вже закінчились, а при вирішенні питання строків у справі ключовим є установлення дати вчинення та дати виявлення порушення.

Окреслені судом орієнтири щодо застосування положень ст. 38 КУпАП при розгляді справ за ст. 172-7 КУпАП дозволяють дійти висновків, що датою ймовірного вчинення правопорушення є день підписання наказів, а датою виявлення дати отримання інформації щодо виявлення ознак ймовірного правопорушення (21.12.2020 року).

Враховуючи наведене, суд вважає, що з дня виявлення ймовірного правопорушення пройшло більше 3-х місяців - а тому провадження підлягає закриттю, на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст.33, 38, 247, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП - закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна