Справа № 461/1793/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/741/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Дяківа Б.З. розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дяківа Б.З. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 13 квітня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, 25.02.2021 о 02:30 год. у м.Львові, по вул.І.Франка, 77, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська, 95. Висновок лікаря нарколога №000419 від 25.02.2021.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Дяків Б.З. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати дану постанову та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що не згідний із зазначеною постановою у зв`язку із невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що протокол серії ААБ № 106696 від 25.02.2021 та інші, зібрані у справі матеріали, не можуть бути визнаними належними та допустимими доказами.

Звертає увагу, що у відповідності до п.3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказ МВС/МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Жодна з цих ознак ні у протоколі, ні у висновку лікаря нарколога № 000419 не зазначені та об`єктивно нічим не підтверджені.

При цьому, направлення на огляд, відповідно до п.8 р.ІІ Інструкції, інспектором УПП Бавдисом Ю.Б. водію ОСОБА_1 надано не було, як і не було вжито заходів, передбачених ч.1 ст.266 КУпАП по відстороненню водія від керування транспортним засобом, якщо, на думку інспектора УПП ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Навпаки, після складання вищевказаного протоколу, ОСОБА_1 був відпущений із можливістю продовження керування транспортним засобом.

Наголошує, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Однак, на його думку такий був проведений у відсутності працівника поліції, що в свою чергу говорить про неналежність доказу, яким доводиться факт такого огляду.

Частиною 4 статті 256 КУпАП передбачено, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як убачається зі змісту і тексту протоколу, така відмітка у протоколі відсутня, що дає підстави вважати, що працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 його процесуальні права роз`яснені не були.

Цей факт підтверджується також і відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, згідно з якими, при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 останньому не були роз`яснені вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, зокрема право на оскарження висновку про стан сп`яніння та можливість проходження в межах певного часу альтернативного медичного освідування на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння в іншому медичному закладі, тобто вказаними інспекторами УПП у Львівській області порушені його процесуальні права.

Вважає що, не можна погодитись із висновком суду першої інстанції про те, що відмова від підпису ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення свідчить про реалізацію ним своїх прав, оскільки, процесуальні права ОСОБА_1 працівником патрульної поліції не були роз`яснені взагалі, що убачається з відеозапису нагрудних камер відеоспостереження.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №106696 від 25.02.2021 про вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також пов`язані із його складанням дії та бездіяльність інспекторів УПП у Львівській області, грубо порушують його права, свободи та інтереси і жодним чином не доводять його винуватість у вчиненні вищевказаного правопорушення - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що в судовому засіданні, яке відбулося 13.04.2021, суддею Радченком В.Є. було проголошено лише резолютивну частину постанови.

На офіційному сайті Галицького районного суду м. Львова розміщена інформація, згідно якої з 09 квітня 2021 року судом призупинено виготовлення і видачу судових документів на паперових носіях.

Незважаючи на своєчасно подані заяви про надання повного тексту постанови, копія постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності отримана ним на електронну адресу, лише 05.05.2021. З огляду на цю обставину просить суд апеляційної інстанції вирішити питання про поновлення строків апеляційного оскарження.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, однак 30.06.2021 подав заяву у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності. Підтримує доводи наведені у апеляційній скарзі. У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ адвоката Дяківа Б.З., який підтримав апеляційну скаргу та просив таку задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, виходячи із наступного.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Проте, суддею в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №106696 та оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 25.02.2021 о 02:30 год. у м.Львові, по вул.І.Франка, 77, керував транспортним засобом «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська, 95. Висновок лікаря нарколога №000419 від 25.02.2021.

Згідно, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. При цьому, працівником поліції оформляється направлення водія на огляд, чого не було зроблено працівниками поліції, оскільки в матеріалах справи відсутнє таке направлення.

Поряд з цим, із наявних у матеріалах справи документів не зрозуміло, які ознаки сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 , які стали підставою для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння у на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Окрім цього, із дослідженого апеляційним судом відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, не видно на підставі яких ознак чи проведених досліджень у медичному закладі встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки на такому відеозаписі зафіксовано лише як останній пройшов по прямій лінії та йому поміряли тиск.

Також, в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, і чи видавався тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами.

Не погоджуючись із результатами медичного огляду ОСОБА_1 цього ж дня, пройшов огляд о 13 год. 08 хв. у цьому ж закладі, КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», за результатами якого він визнаний тверезим (етанол в сечі відсутній), що підтверджується відповідним витягом. Такий висновок зроблений, по спливу певного часу, однак зважаючи на те, що працівниками поліції та медиками попередньо не було встановлено жодних ознак та результатів, він може бути прийнятий до уваги апеляційним судом.

Вказані обставини були залишені поза увагою суду першої інстанції, та жодним чином не враховані при винесенні оскаржуваної постанови.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до переконання, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог законодавства, наведені в апеляційній скарзі доводи є підставними, а тому неможливо однозначно ствердити про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити адвокату Дяківу Богдану Зіновійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м.Львова від 13 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Дяківа Богдана Зіновійовича задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 13 квітня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, а провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.