Справа№938/217/21
Провадження № 3/938/115/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Голови Верховинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 03.04.2021 о 22год. 21хв. в с. Топільче Верховинського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушення мови, від проходження у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судове засідання з приводу розгляду даного протоколу було призначено на 11.05.2021.

22.04.2021 через канцелярію суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав клопотання (Вх№1327/21 від 22.04.2021), в якому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, зазначене клопотання мотивує тим, що дійсно 03.04.2021, приблизно о 22год. 59хв. він був зупинений інспектором поліції Зеленчуком В.Ю. Причиною зупинки було те, що ним перед початком руху не було увімкнено покажчик повороту. Це було не так, але він погодився, що допустив порушення, коли інспектор заявив, що їм вкрай потрібні постанови для поповнення бюджету. Після складення постанови за ч.2 ст.122 КУпАП інспектор сказав, що у нього є підозра про те, що він вживав спиртні напої. На що він подумав, що це жарт, оскільки спиртного не вживав, більше того, усвідомлює наслідки керування автомобілем у стані сп`яніння. Однак поліцейський продовжував наполягати на тому, що він вживав алкоголь та пропонував пройти огляд. Вважав, що їхати у лікарню необхідності не було, і продувати спеціальний прилад він також відмовився, а тому він сказав інспектору, щоби той організував свідків, які б підтвердили його відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Акту про його відмову від медичного огляду, з метою виявлення стану сп`яніння поліцейським не було складено. Також зазначає, що його не було відсторонено від керування автомобілем, та він спокійно поїхав додому. Зазначив, що поліцейський попередив його про те, що ведеться відеофіксація, однак вважає, що проведений відеозапис не може вважатися допустимим доказом і бути доказом його вини. Просить провадження у справі закрити.

В судове засідання 11.05.2021 з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також захисник адвокат Давчук А.Ю., яка подала клопотання про ознайомлення із матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Дане клопотання було задоволено судом, у зв`язку з чим, судове засідання було відкладено на 15.06.2021.

26.05.2021 через канцелярію суду надійшло клопотання захисника- адвоката Тарасенка В.С. про ознайомлення із матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

15.06.2021 на електронну адресу суду (Вх.№ЕП-566/21 від 15.06.2021) надійшло клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , підписане адвокатом Тарасенком В.С. Клопотання обґрунтоване тим, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, зокрема, зазначає, що в порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 ними не залучено двох свідків для засвідчення факту відмови від проходження огляду на факт сп`яніння. Крім цього, протокол не містить відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, диск належним чином не упакований та не скріплений підписом уповноваженої особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, або здійснювала упакування диску. Зазначає, що із відеозапису, неможливо встановити, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, та однозначно встановити, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом. Також зазначає, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП про що свідчить відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення його підпису у відповідній графі протоколу. ОСОБА_1 в порушення вимог ч.1 ст. 266 КУпАП не був відсторонений від керування транспортним засобом, що вказує на те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Просить провадження щодо ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП -закрити , у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 15.06.2021 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, підтримав письмове заперечення, подане через канцелярію суду його захисником Тарасенком В.С. Надаючи суду пояснення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначив, що відмовився від проведення огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», оскільки не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому і не вважав за потрібне проходити такий огляд, більше того, посилався на недовіру до технічного засобу, через можливу похибку результатів такого тестування. Їхати в лікарню також не хотів, оскільки мав підвищену температуру тіла. Під час перегляду в судовому засіданні відезапису зауважив, що відеофіксація повинна була здійснюватися безперервно з самого початку, а не вибірково, що дає підстави вважати, що відео змонтоване. Окрім цього, зауважив, що час події, зазначений на відео, не відповідає часу, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: на відео вказаний час 21 година 24 хвилина, а у протоколі - 22 година 21 хвилина (час вчинення) та 22 година 59 хвилин (час складання протоколу), а тому вважає, що вказаний відеозапис не може слугувати, як доказ вчинення ним адміністративного правопорушення та не є належним та допустимим доказом.

При цьому під час перегляду відеозапису в судовому засіданні, він підтвердив, що зафіксована на відеозаписі подія відбувалася саме за його участю.

Для з`ясування питань, що виникли відносно розбіжностей у часі, суддя оголосив в судовому засіданні перерву до 08.07.2021 та здійснив виклик працівників, які складали протокол відносно ОСОБА_1 та здійснювали відеофіксацію правопорушення.

Допитані в судовому засіданні 08.07.2021, в якості свідків інспектор ГШР Верховинського РВП ОСОБА_3 та інспектор СРПП Верховинського РВП Шекеряк В.М. щодо часу, який відображається на камері відеореєстратора (нагрудній відеокамері) зазначили, що вони отримують боді-камери при заступанні на патрулювання, перевіряють його на справність, однак у них відсутня можливість самостійно встановлювати чи корегувати час та дату. В даному випадку, на вказаному відеозаписі не переведено час із зимового на літній, саме тому міститься розбіжність у часі на відеозаписі та у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до частин 1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вона доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні, в яких він підтвердив, що відмовився від проведення огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», оскільки не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому і не вважав за потрібне проходити такий огляд, більше того, посилався на недовіру до технічного засобу, через можливу похибку результатів такого тестування. Їхати в лікарню також не хотів, оскільки мав підвищену температуру тіла.

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №500478 від 03.04.2021, згідно якого водій ОСОБА_1 03.04.2021 о 22год. 21хв. в с. Топільче Верховинського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушення мови, від проходження у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі відмовився. Під час проведення огляду застосовувалися технічні засоби відеозапису;

- рапортом поліцейського СРПП Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області В. Шекеряка від 05.04.2021 та рапортом поліцейського СРПП Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області В. Зеленчука від 05.04.2021, згідно яких вони доповідають про те, що 03.04.2021 перебуваючи в добовому наряді ними здійснювалось патрулювання в с. Топільче Верховинського району Івано-Франківської областіщодо профілактики дорожнього руху. Приблизно о 22год. 20хв. помічено автомобіль марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , який почав рух, при цьому не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напряямку, чим порушено вимоги п.9.2 а ПДР, у зв`язку з чим ними було прийнято міри для зупинки вказаного транспортного засобу із застосуванням проблискових маячків синього та червоного кольору. Після зупинки водію було пред`явлено законну вимогу надати посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, що водій ОСОБА_1 виконав. При спілкуванні з вказаним водієм від нього було чутно запах алкоголю з ротової порожнини, також у нього було наявне почервоніння обличчя та нестійка хода. Водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу DragerAlkotest 6810 та у Верховинській ЦРЛ, однак він відмовився у присутності двох свідків. На громадянина ОСОБА_1 було складено постанову за ч.2 ст.122 КУпАП та протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Водієві було роз`яснено його права, автомобіль залишено на місці зупинки, оскільки такий не створював перешкод для інших учасників дорожнього руху. Під час складання протоколу було застосовано технічні засоби відеозапису з нагрудної камери.

-постановою від 03.04.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

-оглянутим в судовому засіданні відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, записаним на CD-R диск, з якого вбачається, що 03.04.2021 17.01.2021 о 21год 24хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з порушення ПДР України. Під час спілкування із водієм даного автомобіля, працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Drager та у Верховинській ЦРЛ, однак від проходження такого він категорично відмовився. Також із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено працівниками поліції про те, що здійснюється відеофіксація події та в подальшому, після складання протоколу його відсторонено від керування транспортним засобом.

Надаючи оцінку поданим ОСОБА_1 клопотанням про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд звертає увагу на те, що вони різні за своїм формальним змістом, а зазначені в них доводи ОСОБА_1 на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП протирічать, як одне одному так і його особистим поясненням наданим в судовому засіданні, та вважає, що вони подані виключно задля уникнення відповідальності.

Так, доводи ОСОБА_1 про те, що долучений до протоколу відеозапис не може бути використаний як доказ, оскільки відео змонтоване, не є безперервним та ньому містяться розбіжності в часі, суддя оцінює, як надумані, зважаючи, зокрема, на ту обставину, що сам ОСОБА_4 під час судового засідання не заперечив, що на відео містяться події, за його участю, та його було попереджено про те, що ведеться відеофіксація. Жодних заперечень з цього приводу він не висловив.

При цьому, суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію, як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений у ст.ст.31,40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року.

Відповідно до п. 5. розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 (справа №216/5226/16-а(2-а/216/33/17), адміністративне провадження №К/9901/20315/18) відеозапис може бути прийнятий до уваги судом, якщо він відображає відомості про вчинення правопорушення, а не лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Так, відеозаписи події, що знаходяться на диску, долученому до протоколу серії ДПР18 №500478 від 03.04.2021, містять достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент зупинки транспортного засобу та є достатніми для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, мають істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимими доказами згідно з положеннями ст.251 КУпАП. Тим більше, у протоколі про адміністративне правопорушення наявне посилання на диск із відеозаписами, як на доказ вчинення правопорушення.

Стосовно того, що у часі між відео та протоколом містяться розбіжності, то згідно наданих поліцейськими в судовому засіданні пояснень, на відеореєстраторі не було переведено час із зимового на літній, та вони позбавлені такої можливості. Разом з тим, під час перегляду відео вбачається, що дійсно не співпадає лише година 21/22, однак хвилини співпадають. Тому у суду не виникає сумнівів того, що на відео зафіксовані саме події, про які йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення від 03.04.2021.

При цьому, зазначене у клопотанні про закриття провадження у справі, поданому до суду 15.06.2021 твердження про те, що із відеозапису неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом повністю спростовується твердженнями зазначеними у клопотанні ОСОБА_1 від 20.04.2021, в якому він зазначає, що керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, постановою від 03.04.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП., яка ним не оскаржувалась та є доказом того, що ОСОБА_1 03.04.2021 керував транспортним засобом, а також наданими ним в судовому засіданні особистими поясненнями.

Доводи ОСОБА_1 про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським йому не роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, також суддею до уваги не приймаються, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме - змістом протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, роз`яснено, зі змістом протоколу він ознайомлений. При цьому, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та викладених у ньому обставин події, однак таким правом не скористався. Натомість у графі протоколу «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» міститься запис «від пояснень відмовився» .

Також це твердження спростовується даними відеозапису, з якого вбачається, що поліцейським були роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, в повному обсязі.

Суддя також відхиляє доводи ОСОБА_1 про порушення процедури огляду, оскільки згідно ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, тільки у разі неможливості фіксування проходження огляду водієм за допомогою технічного засобу запрошуються свідки, а в даному випадку, як можливе проходження так і відмова ОСОБА_1 від такого проходження зафіксовані на відеозаписі, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення .

Крім того, суддя відхиляє, зазначені у клопотанні доводи ОСОБА_1 про наполягання на залученні свідків, оскільки згідно відеозапису, ОСОБА_1 жодного разу не попросив поліцейських про таке залучення.

Окрім цього, суд звертає особливу увагу на те, що в судовому засіданні ОСОБА_1 сам не заперечував той факт, що він з суб`єктивних обставин недовіри до результатів огляду, зроблених технічним засобом «Драгер» відмовився від проведення огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу, як і не заявляв про своє бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я, хоча відповідна альтернатива була йому запропонована поліцейським.

Не заслуговують на увагу також і доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки із відеозапису чітко вбачається, як працівники поліції заборонили ОСОБА_1 , після складання протоколу продовжувати керувати транспортним засобом. Автомобіль було залишено на узбіччі дороги.

Всі наведенні ОСОБА_1 доводи щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя вважає надуманими, оскільки вони не тільки не ґрунтуються на об`єктивних даних, але й спростовуються сукупністю наведених вище доказів, які покладені в основу постанови.

На підставі викладеного доходжу висновку, що клопотання ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне правопорушення щодо нього, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, є незаконними та не обґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази, які є достовірними, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, зібрані з дотриманням порядку, встановленого КУпАП, у їх сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, ставлення до скоєного зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення правил дорожнього руху, вину у вчиненому не визнавав, тому вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за вказане правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами, так як саме такий вид стягнення буде достатнім для виправлення порушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 24, 27, 40-1, 130, 247,251, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 13.07.2021.

Суддя Джус Р.В.