Справа № 3/593/12/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"12" лютого 2021 р.

В складі:

Судді Німко Н.П.

При секретарях судового засідання Олексів О.Б., Саламон Ю.О.

В присутності особи, яка

притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

спеціаліста Маланчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовнівка Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,-

В С Т А Н О В И В:

Поліцейський СРПП №2 Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області капрал поліції Цокало Ілля Олександрович 12 листопада 2020 року о 22 год 12 хв. в м.Бережани по вул.Тернопільській склав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №466666 про те, що ОСОБА_1 … «12 листопада 2020 року о 22 год 00 хв., в м.Бережани по вул. Тернопільській, водій керував автомобілем TOYОTA YARIS д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП категорично заперечив, вважає, що його огляд на стан сп`яніння працівниками поліції було проведено з порушенням вимог закону, результати такого огляду не правдиві, більш того, такий огляд працівники поліції провели коли він ( ОСОБА_1 ) вже більш як годину не керував транспортним засобом, а тому не міг вважатися особою, яка керує транспортним засобом і підлягала б такому огляду. По суті справи також пояснив, що дійсно, 12 листопада 2020 року близько 21 год 50 хв., він, керуючи вказаним у протоколі автомобілем, рухався вулицею Тернопільська, що в м.Бережани Тернопільської області, виїхавши з с.Жовнівка Бережанського району до автомийки, де мав намір помити свій автомобіль. Заїхавши під навіс автомийки, помітив, що ззаду під`їхав і зупинився автомобіль патрульної поліції з якого вийшли троє незнайомих йому поліцейських, які підішли до нього. Залишаючись в автомобілі, через вікно він відповідав на запитання працівників поліції. На їх запитання чому не зупинився на їх вимогу, подану ввімкненим проблисковим маячком службового авто, він відповів, що такого сигналу не бачив і, у свою чергу, запитав поліцейських, що він порушив. Така розмова тривала близько 20 хв., при цьому він пред`явив документи на право керування та на авто і у працівників поліції жодних питань до нього з цього приводу більше не виникло. На цьому спілкування закінчилося, працівники поліції сіли у службове авто й поїхали у невідомому для нього напрямку. Після цього він відчув себе погано головокружіння, біль у горлі й за рекомендацією лікаря, пересівши на сидіння водія, тричі вжив по 30 крапель лікувального препарату « Амол» , який містить спирт (алкоголь), а саме - близько 40 мл. чистого спирту. Після цього попросив незнайомого працівника авто мийки, передзвонити до когось з таксистів, щоб привезли особу, яка відвезла його додому, оскільки через вказане погіршення свого стану і вживання алкоголю, не міг керувати авто. Той його прохання виконав і така особа приїхала до нього десь через 40-50 хв., це був чоловік на ім`я ОСОБА_2 , прізвища його він не знає. Свій автомобіль він не переміщував і з нього не виходив. Але перед цим, близько 22 год 40 хв. 22 год 45 хв., до нього ззаду знову приїхали ті ж самі працівники поліції на тому ж авто і знову підійшли до його авто. При цьому вони почали з ним розмову й сказали, що з салону його авто відчувається запах алкоголю. На що він відповів, що вживав перед цим лікарський спиртовмісний препарат «Амол». Після чого ті запитали чи згідний він пройти огляд на предмет алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», на що він погодився і пройшов такий огляд. Результат тесту був 2,46 проміллє і він фактично не погодився з таким результатом, оскільки вважав, що така невелика, вжита ним, кількість алкоголю не могла показати наявність у нього алкогольного сп`яніння такого великого ступеня. Однак, працівники поліції не запитали його чи погоджується він з таким результатом й не роз`яснили йому його право, що у випадку незгоди він має право пройти такий самий огляд в найближчому медичному закладі. Таким чином він не визнав ні факту керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, ні результатів пройденого огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після оформлення документів, він передав керування своїм авто ОСОБА_3 , який й відвіз його додому.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, жодних заяв з цього приводу до суду не подали.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка поліцейський ОСОБА_6 , пояснив, що 12 листопада 2020 року, близько 22 год, на лінію 102 надійшло повідомлення від невідомої особи, що вказаним у протоколі автомобілем керує водій з ознаками алкогольного сп`яніння і рухається до вулиці Тернопільській в місті Бережани. У цей час він ( ОСОБА_7 ) та двоє поліцейських ОСОБА_8 і ОСОБА_9 патрулювати на службовому авто містом Бережани (по вул. Рогатинській). Отримавши згадане повідомлення, попрямували до вулиці Тернопільської й повернули на вулицю Привокзальна, оскільки мали інформацію, що вищезгаданий автомобіль рухається у цьому напрямку. Розминувшись на вказаній вулиці із підозрюваним авто, почали рух за ним й наздогнали його на вулиці Тернопільській, коли той повертав ліворуч, заїжджаючи на автомийку. Тут вони увімкнули проблискові маячки службового авто, вимагаючи зупинки вказаного автомобіля і той зупинився. У свою чергу, вони зупинилися за ним й утрьох, вийшовши з свого авто, підішли до автомобіля, яким, як пізніше виявилося, керував ОСОБА_1 . Спочатку спілкувалися через опущене вікно, потім водій вийшов до них і йому роз`яснили причину зупинки, запропонували пройти огляд на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння, на що той погодився. Тоді були запрошені два свідки. Водій пройшов огляд, який виявився позитивним й щодо водія ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, керування авто було передано іншій тверезій особі й на цьому всі події закінчилися, - близько 22 год 50 хв. Після перегляду свідком відеозаписів, наданих суду разом із вказаним вище протоколом в якості доказу, свідок пояснив, що відео файли №№1,2,3,4 є записами з нагрудної камери поліцейського Сологуба А., на якій неправильно вставлено час, тому й події, зафіксовані на таких записах помилково відображені як такі, що мали місце 12 листопада 2020 року в період з 23 год 04 хв. до 23 год 46 хв., тобто є похибка на одну годину вперед; працівники поліції самостійно змінити такі налаштування не мають змоги. Натомість правильною є час перебігу таких подій з 22 год 04 хв. до 22 год 46 хв. Запис №-5 зроблено відео реєстратором на їх службовому авто і там година виставлена правильно й відображена правильно початок о 21 год 57 хв. У свою чергу нагрудні камери свідка та поліцейського ОСОБА_10 відео фіксації не здійснювали.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків працівники поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_8 дали пояснення, які за своїм змістом є аналогічними тим, які дав у судовому засіданні поліцейський ОСОБА_6 .

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши шляхом перегляду у судовому засіданні відеозапису, наданого суду в якості доказу, а також інші письмові докази по справі на їх належність, допустимість й достатність у їх логічному взаємозв`язку, прийшов до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Положеннями ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 ( z0055-95 ) від 24 лютого 1995 р.) Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Згідно п. 24 вказаної вище Постанови, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно пункту п. 2, 3 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до норм даної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

Згідно із п. п. 6-9 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008) (далі - Порядок) випливає, що огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться поліцейським саме на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння, здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським, з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставами для проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я є лише відмова від його проведення на місці зупинки або незгода з результатами огляду поліцейського із застосуванням спеціальних технічних засобів.

Поліцейський повинен залучити двох свідків, які можуть засвідчити факт відмови водія від проходження огляду, при цьому вони мають засвідчити та у них відбираються письмові пояснення з викладенням обставин того: в який спосіб водію пропонується пройти огляд; які є підстави в поліцейського для проведення огляду; з яких причин водій відмовився від огляду; в котрій годині йому було запропоновано та коли водій відмовився.

Саме за наявності вказаних підстав, перелік яких є вичерпним, на поліцейського покладено забезпечення проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я.

Вказані положення Інструкції повністю кореспондуються з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 266 КУпАП).

Частиною 2 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Зазначене повністю зіставляється з положеннями п. 15 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої Наказом МВС 06.11.2015№ 1376, у відповідності з якими, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

У ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які йому відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 266 КУпАП встановлено,що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Під час дослідження адміністративних матеріалів судом було виявлено сукупність істотних порушень вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 № 1452/735.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, громадянин ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів. Однак, фактично не погодився із результати такого огляду, заперечивши і сам факт перебування в стані алкогольного сп`яніння і кількісний показний проміллє у результаті тесту. Поряд з цим, у справі немає жодного належного й допустимого доказу того, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його право у випадку незгоди із результатами тесту, пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я.

Долучені до матеріалів справи письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не є належними доказами, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися (на неодноразові виклики до суду не з`явилися) та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, їх письмові пояснення не містять достатніх відомостей про обставини подій, які є предметом цього судового розгляду, зокрема не вказано точного часу (години й хвилин ) коли відбувалися такі подій. У свою чергу, суд вважає такі обставини суттєвими, а тому письмові пояснення вказаних вище свідків не можуть бути визначальними й достатніми доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, під час дослідження матеріалів, суд виявив порушення в частині оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до п. 11 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої Наказом МВС 06.11.2015 № 1376 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1096 від 24.12.2019 року), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вказане положення Інструкції не було виконано належним чином, оскільки йому не було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП, що також підтверджується відеофайлами, які додані працівниками поліції.

Окрім того, згідно із Розділом ІI - «Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Також, згідно додатку №2 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повинен бути складений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із зазначенням результатів проведеного тесту або відміткою про відмову особи від проходження тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння. У даному випадку, цих вимог законодавства та інструкції не дотримано в повному обсязі, адже, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній акт огляду на стан сп`яніння.

Так, відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Разом з тим, в матеріалах про адміністративне правопорушення наявний диск з відеофайлами з місця вчинення правопорушення, проте матеріали справи не містять відомостей про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення: номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосуються технічного приладу «відеокамери», не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру щодо ОСОБА_1 проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Ці обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським, під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання.

Поряд з цим, суд вважає за доцільне вказати, що відеозаписи, які надані працівниками поліції в якості доказу у цій справі, містять відомості, згідно яких водій вказаного у протоколі авто зупинився на автомийці о 21 год. 55 хв., а у протоколі вказано, що водій рухався згаданим авто по вул. Тернопільській в м.Бережани о 22 годині 00 хв., решта ж подій, відображених на відео (огляд на предмет сп`яніння на алкотестері Драгер, складання й підписання протоколу) мали місце в період з 23 год. 04 хв. до 23 год 46 хв., а у роздруківці згаданого тестування, час такого огляду на «Драгері» відображено, як 22 год. 10 хв.; а час складання протоколу - 22 год 12 хв. Такі істотні розбіжності у часі подій, які є предметом цього судового розгляду у судовому засіданні не усунуті.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Порядок вчинення дій співробітниками поліції досить чітко унормовано: спочатку огляд на місці зупинки транспортного засобу - доставлення водія до медичного закладу для проведення огляду - складання протоколу про адміністративне правопорушення, а з урахуванням положень статті 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, недодержання такого порядку тягне за собою наслідком визнання недопустимими одержаних у такий спосіб доказів.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України "Про Національну поліцію".

Положеннями пункту 3 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі -Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Разом з тим, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі справа № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17).

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність в матеріалах адміністративної справи належних та допустимих доказів вчинення громадянином ОСОБА_1 інкримінованого протиправного діяння, суд приходить до висновку про недоведеність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв?язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко