ПОСТАНОВА

Іменем України

22.02.2021 р.

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М.,

за участі: прокурора Британської О.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, працюючого завідуючим господарством Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернату, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

На разгляд Жмеринського міськрайонного суду 11.02.2021 року надійшли адміністративні матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адмінстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.176-2 КУпАП, за ознаками того, що він, будучи звільненим у 2019 році з посади директора КП "Жмеринкаводоканал" Жмеринської міської ради, являючись згідно п.п."а" п.2 ч.1 ст.З Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2-1 розділу ХІІІ Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно, а саме 10.06.2020 року, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування "після звільнення" за період 2019 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Пояснив, що не був належно обізнаний про власний обов`язок подання декларації також за попередній рік після свого звільнення й дану декларацію він намагався подати одразу після особистого отримання повідомлення НАЗК стосовно неподання такої декларації, але при тому виявив непрацездатність свого електронного ключа за спливом обмеженого часу його дії. Тому, отримавши новий електронний ключ через сервіс "Приват 24", а також зібравши потрібні відомості, необхідну декларацію за 2019 рік він подав 10.06.2020 року. Також вказав, що в межаж другої половини травня 2020 року він знаходився на екзаменаційній сесії, навчаючись у виші. Визнав, що копію протоколу про адміністративне правопорушення йому вручено 06.02.2021 року. Зазначив, що за його зауваженнями стосовно незаповнення у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей щодо місця його роботи та місця вчинення правопорушення, ці відомості було внесено працівником поліції до моменту його особистого підпису даного протоколу, проте, не відображено у наданій йому копії. Вважає відсутнім у його діях склад адміністративного правопорушення, у вчиненні якого його звинувачено, посилаючись на те, що перевірка своєчасності подання ним вказаної декларації у сформованій адміністративній справі не була здійснена НАЗК згідно виключних повноважень, з підстав чого просив суд закрити провадження в справі.

Прокурор Британська О.В. просила визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, з підстав несвоєчасного подання ним без поважних причин декларації після звільнення за період 2019 року, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, вважаючи доведенною його вину належними та допустимими доказами в справі.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, суддя приходить до таких висновків.

Частина перша статті 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно положень ч.1,2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

За змістом п.п."а" п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" визначені особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Відповідно до вимог п.п.3 п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3 суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" (Закону) з додержанням таких вимог:

декларація після звільнення декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.

Положеннями п.2-1 розділу ХІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про запобігання корупції" встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Відповідно до вимог частини другої статті 7 та статей 245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного та повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення в точній відповідності з законом, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Суддя зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", корупційне правопорушення діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; а правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У даному випадку ОСОБА_1 належить до суб`єктів правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки він був призначений за контрактом на посаду, яка належить до переліку осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме на посаду керівника КП "Жмеринкаводоканал" Жмеринської міської ради в період з 23.03.2017 року до дня звільнення його з вказаної посади 23.04.2019 року за закінченням строку дії контракту, тобто упродовж цього періоду часу був посадовою особою юридичної особи публічного права з огляду на визначену положеннями статуту належність усього майна очолюваного ним комунального підприємства територіальній громаді м.Жмеринка в особі Жмеринської міської ради, обставини чого передбачали обов`язок ОСОБА_1 подати декларацію за 2019 рік категорії "після звільнення" до 00:00 годин 01.06.2020 року в порядку, встановленому положеннями ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" та п.п.3 п.5 розділу ІІ вказаного вище Порядку.

Суд визнає неаргументованими пояснення ОСОБА_1 щодо його необізнаності про обов`язок подання декларації після звільнення, стосовно перебування його на навчальній сесії та непрацездатності за вичерпанням обмеженого строку дії його електронного ключа, оскільки вказаний обов`язок подання такої спеціальної декларації передбачений відповідними нормативними актами законодавства, які за належною їх публікацією є загальновідомими. Також перебування ОСОБА_1 на навчальній сесії не перевищувало кінцевого строку подання декларації, а непрацездатність свого електронного ключа ним була виявлена 02.06.2020 року вже після спливу визначеного законом строку її подання.

Також суд визнає необгрунтованими доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, внаслідок здійснення не уповноваженими особами НАЗК контролю та перевірки щодо своєчасності подання ним декларації, оскільки до часу складення протоколу про адміністративне правопорушення в даній справі від 06.02.2021 року наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.01.2021 року №25/21 визнано таким, що втратив чинність наказ Національного агентства з питань запобігання корупції від 15.04.2020 року №144/20 "Про затвердження Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" власне положеннями якого у відповідності до вимог також чинної раніше редакції ст.48,49 Закону України "Про запобігання корупції" визначалася виключна компетенція Національного агентства з питань запобігання корупції щодо проведення контролю своєчасності подання декларацій, а надто .

Тому вказані доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поважних причин, що зумовили несвоєчасне подання ним декларації після звільнення, не становлять.

Разом з тим, суд враховує, що рішенням Конституційного Суду України від 27.10.2020 року №13-р/2020 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), зокрема, статтю 65 Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно вимог ст.151-1, 152 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені. Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У відповідності до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цого кодексу та інших законів України.

Згідно вимог ч.2,3 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотньої сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на те, що за змістом протоколу по адміністративне правопорушення датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пов`язаного з корупцією, вказано 10.06.2020 року, визнання зазначеним рішенням Конституційного Суду України від 27.10.2020 року №13-р/2020 такою, що не є конституційною, статті 65 Закону України "Про запобігання корупції", становить втрату з 20.10.2020 року чинності цією нормою спеціального закону, саме якою визначалась серед іншого адміністративна відповідальнсть за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень окремими суб`єктами, які зазначені в ч.1 ст.3 даного Закону, до переліку яких з наведених вище підстав входить також ОСОБА_1 згідно посади, яку він обіймав раніше.

Доводи прокурора не спростовують вказаних висновків суду.

У відповідності до вимог п.6 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що вказаним рішенням Конституційного Суду України скасовано адміністративну відповідальність за вчинення корупційних діянь та пов`язаних з корупцією правопорушень, що з цих підстав має зворотну силу до спірних правовідності, а також, що положення ст.65-1 Закону України "Про запобігання корупції", яка набуоа чинності 30.12.2020 року, й передбачає встановлення, зокрема адміністративної відповідальності осіб, які зазначені в ч.1 ст.3 даного Закону, за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, не має зворотної сили, доходжу висновку про наявність у даному конкретному випадку визначених законом підстав закриття провадження в даній справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Керуючись ст.8, 9, 221, 247, 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.