ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/5810/20 Головуючий суддя І інстанції Іващенко С. О.
Провадження № 33/818/763/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1953 року народження, громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 22.09.2020 року о 15.16 год. в м. Харкові, по проспекту Московському в районі буд 248 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «МАН», державний номер НОМЕР_1 напівпричіп «КОГЕЛ», номерний знак НОМЕР_2 , при перестроюванні не надав дорогу транспортному засобу «ВАЗ», державний номер НОМЕР_3 , що рухався по смузі,на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого трапилось зіткнення. Автомобілі отримали механічні пошкодження, завдана матеріальна шкода. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.3 ПДР України, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 148302 від 24.09.2020 року.

Крім того, 22.09.2020 року о 154.16 год. в м. Харкові по проспекту Московському, 248, водій ОСОБА_1 став учасником ДТП, та з невідомих причин залишив місце події, чим порушив вимоги п. 1.10А ПДР України, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 148303 від 24.09.2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову судді змінити в частині накладення адміністративного стягнення та застосувати до нього стягнення у виді штрафу.

Посилався на те, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є занадто суворим, а суд першої інстанції не зазначив чому саме неможливо застосувати до нього стягнення у виді штрафу. Зазначив, що є ОСОБА_2 та позбавлення його права керування транспортними засобами залишить його без коштів для існування, оскільки його діяльність пов`язана із вантажними перевезеннями, які він здійснює. Зазначає, що на його утриманні перебуває його дружина, яка зазнала фізичних травм та потребує постійного догляду у лікаря, а позбавлення його права керування транспортними засова унеможливить його можливість доставити дружину до лікаря у необхідний час. Вказує, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, свою провину визнає повністю та матеріальну шкоду, спричинену ДТП, потерпілій відшкодував в повному обсязі.

Крім того, ОСОБА_1 просив поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року, посилаючись на те, що в судовому засіданні участі не приймав, про час та місце розгляду справи повідомлений не був, а самостійно цікавитись про час та місце розгляду справи не мав можливості, оскільки доглядав хвору дружину.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя, - відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 .

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

15.06.2021 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання від захисника ОСОБА_1 адвоката Шумейка Я.В., в якому останній просив розгляд апеляційної скарги на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, здійснювати без його участі, а також без участі ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст. 268 та 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 без його участі та без участі його захисника адвоката Шумейка Я.В.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з відомостей, що є наявними у матеріалах справі, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 щодо порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оскаржує висновків суду щодо встановлення в його діях вини у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, повністю погоджується з цим висновком і не ставить питання про скасування або зміну судової постанови в цій частині, а тому суд апеляційної інстанції в цій частині не перевіряє оскаржувану постанову.

Разом з тим, призначаючи стягнення ОСОБА_1 суд першої інстанції застосував положення ч.2 ст. 36 КУпАП, про що зазначив у мотивувальній частині оскаржуваної постанови (арк. 20).

Тобто, суд першої інстанції призначивши стягнення за правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, призначив стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що об`єктивно відповідає вимогам ст. 36 КУпАП.

Крім того, суд першої інстанції врахував відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про що зазначено у мотивувальній часині оскаржуваної постанови.

Поряд з цим, відповідно до відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_1 свою вину визнав в повному обсязі, є пенсіонером, має на утриманні хвору дружину, а також те, що він є ОСОБА_2 та його професійна діяльність пов`язана саме з керуванням транспортними засобами, а позбавлення його такого права позбавляє його можливості здійснювати свою діяльність та отримувати доходи.

Крім того, відповідно до відомостей письмової розписки (арк. 36 зворотній бік) вбачається, що потерпіла ОСОБА_3 отримала грошові кошти від ОСОБА_1 за франшизу у розмірі 2600 грн. та претензій до нього не має.

Ці відомості значно знижують ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_1 правопорушень, оскільки правопорушник усунув заподіяну матеріальну шкоду, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість змінити застосоване до ОСОБА_1 за ст. 122-4 та за ст. 124 КУпАП стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на штраф,що пом`якшує його відповідальність та буде відповідати меті адміністративної відповідальності, оскільки є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 36, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року змінити в частині накладеного адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, застосувавши стосовно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

В решті постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков