Справа № 339/427/20 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2021 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
19 грудня 2020 року о 22 год. 54 хв. по вул. Довжанська в м.Болехів Івано-Франківської області ОСОБА_2 , в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом Аudi А4 н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.24,10, 19-20, 22, 28, 32,42).
Разом з тим, інтереси ОСОБА_2 в судовому засіданні представляли два захисники: спочатку ОСОБА_3 , з яким було укладеного угоду 28.01.2021року його батьком ОСОБА_4 ( а.с.24, 25).
В судовому засіданні 02 лютого 2021року та в письмових поясненнях ( а.с.23) ОСОБА_3 вказував про те, що ОСОБА_2 виїхав на роботу в м.Прагу, розгляд справи було відкладено на 23 лютого 2021року в зв"язку із частковим задоволенням клопотання захисника ( а.с.26) та виклику свідка ОСОБА_5 .
Разом з тим, 09 лютого 2021 року в справу вступив новий захисник Ільків О.М., надавши ордер та договір, укладений з ОСОБА_2 ( а.с.30-31) та заяву про ознайомлення з матеріалами справи.
Ознайомившись з матеріалами справи, 09.02.2021року, захисник Ільків О.М. був обізнаний про час та місце розгляду справи ( а.с.29) та 22 лютого 2021 року подав клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення ( а.с.34).
Однак, в судове засідання, призначене на 23 лютого 2021року, захисники Дуткевич М.В. та Ільків О.М. не з"явилися, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи ( а.с.28) .
При цьому, ОСОБА_3 повідомив про те, що угода про надання правової допомоги з ним розірвана та укладено угоду з іншим захисником.
Захисник Ільків О.М. причини неявки в суд не повідомив.
З метою забезпечення участі захисника Ільків О.М. в судове засідання, розгляд справи відкладено на 04 березня 2021року .
Однак, захисник Ільків О.М. в судове засідання 04 лютого 2021 не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, хоч був повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи (а.с. 45).
В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_2 та його захисників.
Зокрема, захисник Дуткевич М.В. подав клопотання, в якому просить викликати та допитати в якості свідків батька ОСОБА_4 , брата ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , працівників патрульної служби, які зупинили автомобіль, а також і членів оперативної групи, які на виклик ОСОБА_2 прибули на місце події та витребувати з Долинського відділення поліції інформацію про особу, яка цього викликала оперативну групи на вул. Довжанську у м. Болехові.
Клопотання обгрунтовує тим, що ОСОБА_2 вказує про те, що він 19 грудня 2020 року не перебував у стані алкогольного сп"яніння, коли його затримали працівники дорожньої поліції на вул. Довжанській у м. Болехові.
Саме він виявив, що один із працівників поліції перебуває у стані алкогольного сп`яніння і коли йому було запропоновано пройти тест, то він, не заперечуючи проти цього, наполіг на тому, щоб одночасно тест пройшов і працівник поліції. Проте працівник поліції відмовився від проходження тесту на предмет вживання алкоголю, а ОСОБА_2 після цього викликав оперативну групу Долинського відділення поліції.
У присутності представників оперативної групи ОСОБА_2 наполягав на проходженні тесту працівником поліції, який його зупинив. Працівник поліції відмовився від проходження такого тесту, тоді і ОСОБА_2 також відмовився від проходження такого тесту на місце, але вказав, що їде у Долинську ЦРЛ здавати кров на аналіз на предмет вживання алкоголю, проте працівники поліції на це не погодились.
У протоколі про вчинення адміністративного правопорушення працівник поліції не вказав очевидців даної події, які перебували у салоні вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_2 на момент його зупинки: його батько ОСОБА_9 , брат ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , які підлягають допиту як свідки.
Крім того, ці обставини підтвердять і інші свідки, які при були на місце події : ОСОБА_5 , ОСОБА_10 .
Що стосується посвідчення водія на прізвище ОСОБА_2 НОМЕР_2 , то цим посвідченням ОСОБА_2 не користуються з 31.08.2020 року, коли йому у Чеській Республіці замість українського посвідчення видано інше посвідчення. (а.с.26).
22 лютого 2021 року захисником Ільків О.М. подано заперечення, в якому просить провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в зв"язку з фальсифікацєю матеріалів справи працівниками патрульної поліції.
Зокрема, вказує про те, що 19 грудня 2020 року приблизно 22:54 годин, неподалік дому, де проживає батько ОСОБА_2 по вулиці Довжанській у місті Болехів на зустрічну смугу виїхав білий автомобіль марки Міцубісі, включивши проблискові маяки та в гучномовець наказує зупинитись, а з автомобіля вибіг працівник поліції та підійшов до ОСОБА_2 який повністю виконую вказані вимоги, проте відчуває, що від працівника поліції, незважаючи на те, що він був у масці, чутно запах із ротової порожнини. Після цього при ОСОБА_2 працівник поліції виключає нагрудну камеру та вказує ОСОБА_2 , що у нього є підозра на те, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння і зараз вони можуть його освідчити на стан сп`яніння. ОСОБА_2 відповів йому, що готовий пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, нічого та нікому платити не буде, а також вимагав, щоб інспектор пройшов разом з ним огляд, оскільки від нього було чітко чутно запах алкоголю.
В цей вечір ОСОБА_2 також звертався і на лінію 102 про те, щоб викликали екіпаж поліції для фіксації стану алкогольного сп`яніння їхнього ж працівника.
Після того як приїхав інший екіпаж патрульної поліції, які не відреагували на його звернення про те, що працівник поліції знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, він також чітко та у спокійній манері відповів, що не збирається дихати в газоаналізатор Драгер.
Усі ці моменти чітко видно на відеозаписах, однак вказані відеозаписи містять величезну прогалину в часі майже однієї години, що повністю виключає об`єктивність наданих доказів, в зв`язку із чим із моменту затримання до моменту пропозиції пройти огляд па стан сп`яніння становить більше 40 (сорока) хвилин. Момент примусової зупинки транспортного засобу 22:54:34 момент пройти огляд на стан сп`яніння 23:37:37 з іншої камери, в протоколі взагалі вказується 23:45 година. Вказані докази вважає не допустимими.
Працівники поліції в протоколі вказують, що вилучили у ОСОБА_2 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29.12.2015 року. Однак вказане посвідчення водія серії він їм не надавав, оскільки його немає, так як 31.08.2020 року був змушений обміняти вказане посвідчення водія на посвідчення міжнародного зразка Чеської Республіки .
Таким чином, до нього не може бути застосована санкція ст. 130 КУпАП щодо позбавлення права керувати строком на один рік.
Окрім того, слід уважно придивитись до анкетних даних свідків, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення вказано прізвище ОСОБА_11 , проте вже самі працівники поліції у поясненні вказують прізвище ОСОБА_11 , що являються різними особами та є грубим порушенням при оформленні вказаних матеріалів адміністративної справи.
На відео не видно коли працівниками патрульної поліції пропонувалось можливість мати адвоката для захисту його порушеного права. (а.с.26).
Суд, дослідивши матеріали справи, важає, що вина ОСОБА_2 , у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеодоказами, які містяться в матеріалах провадження та досліджені в судовому засіданні, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів в їх сукупності.
Щодо доводів захисника з приводу оформлення матеріалів справи та фальсифікації вказаних матеріалів працівниками патрульної поліції, то суд вказує наступне.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2020 року ДПР№500020, 19 грудня 2020 року о 22 год. 54 хв. по вул. Довжанська в м.Болехів Івано-Франківської області ОСОБА_2 , в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом Аudi А4 н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП №3 Долинського ВП Микуляк Ю.Л. з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.
В протоколі вказані свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_11 із зазначенням їх анкетних даних та власноручними підписами, також міститься запис про те, що посвідчення водія не вилучалося та про передачу автомобіля під керування ОСОБА_5 .
Зі змістом ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП ОСОБА_2 ознайомлений в присутності свідків.
Від підпису та пояснень ОСОБА_2 відмовився згідно ст. 63 Конституції України, заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП не заявляв.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_2 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_2 суду не надав.
Доводи ОСОБА_2 про те, що працівники поліції були в стані алкогольного сп`яніння не підтверджено жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП і це не є правомірною причиною його відмови у проходженні огляду на стан сп"яніння.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 КонституціїУкраїни, а також статті 17 Закону України «Про виконаннярішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. За результатами розгляд увказаної справи, суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 ЄвропейськоїКонвенції з прав людини.
Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Однак, як свідчать матеріали відеофіксації, ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан сп"яніння на вимогу працівників поліції, як на місці, так і в лікувальному закладі та наркологічному диспансері. При цьому, працівники поліції вказали на ознаки сп"яніння у ОСОБА_2 , який не заперечував цьому.
Відеозапис не дає змоги відтворити таку ознаку як запах алкоголю з порожнини рота, але на ньому зафіксовано ОСОБА_2 , зовнішня поведінка якого виявляє описані в протоколі ознаки сп`яніння і може викликати сумнів у тверезості.
Тому у працівників поліції були підстави для обгрунтованої підозри про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння і, отже, їх вимога пройти огляд на стан сп"яніння була обґрунтованою та правомірною, а їх поведінка відповідала як процесуальним вимогам, так і етичним нормам.
Також, слід звернути увагу на те, що вказане правопорушення є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_2 ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова слів, стверджується, про те, що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на визначення стану сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.с. 2).
Окрім того, відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів водій ОСОБА_2 , відмовився від проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я- Долинську ЦРЛ (а.с.5).
Вказані факти щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп"яніння у встановленому законом порядку зафіксовані і матеріалами відеофіксації.
Щодо позиції захисника Ільків О.М. про те, що відеозапис містить прогалину в часі, то слід зазначити, що відповідно до статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.
Тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дослідив відеозапис з нагрудних відеокамер інспектора патрульної поліції, де чітко зафіксована основна об`єктивна інформація в такому вигляді, як відбувалися події відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Підстав уважати відеозапис змонтованим немає і цей відеозапис є прямим і беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_2 .
Що стосується відеозапису, то оцінюючи цей доказ, можливо лише зробити висновок про те, що при відмові водія від проходження огляду на стан сп`яніння відповідна процедура була дотримана; відео не переривається та є цілісним, коли фіксується відмова ОСОБА_2 пройти огляд на місці зупинки в присутності двох свідків, в медичному закладі та наркологічному диспансері.
Зокрема, на файлі №1 зафіксовано про те, що водій ОСОБА_2 керує транспортним засобом на зустріч автомобілю працівників поліції і працівник поліції підходить до його автомобіля.
На файлі №2 працівник поліції представляється та вказує ОСОБА_2 , що згідно ст. 40 ЗУ « Про національну поліцію» проводиться відеофіксація, а також зазначив, що при спілкуванні з ОСОБА_2 чути ознаки алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_2 вказує «так», а саме запах алкоголю з порожнини рота. Працівники поліції пропонують ОСОБА_2 пройти тест на алкоголь на місці в присутності двох свідків за допомогою Драгер 6820 так, як є ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 вказує: «я розумію, що чуєте». А також роз`яснюють ОСОБА_2 про те, що у у випадку відмови пройти тест на місці за допомогою трубки, наступним кроком буде запропоновано проїхати до лікувального закладу. Працівник поліції запитує у ОСОБА_2 чи він готовий пройти тест, але він відповів, що не буде продувати. Працівник поліції пропонує проїхати в Долинську ЦРЛ, Івано-Франківський наркологічний центр, але ОСОБА_2 відмовляється. Працівник поліції роз`яснює, що відмова не звільняє від відповідальності і це є порушення п. 2.5 ПДР України та вказує, що він буде притягнутий до відповідальності і його відстороняють від керування транспортним засобом. ОСОБА_2 говорить, що залишає транспортний засіб на місці (а.с.10).
З приводу доводів захисника Ільків О.М. щодо розбіжностей в написанні прізвищ свідків, то слід зазначити, що в протоколі свідки зазначені ОСОБА_12 , ОСОБА_11 і присутність свідків зафіксовано матеріалами відеофіксації.
До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків, де прізвище свідка ОСОБА_13 помилково зазначено ОСОБА_11 , з яких вбачається, що 19 грудня 2020 року о 23 год. 37 хв. по вул. Довжанська в м.Болехів Івано-Франківської області вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_2 , пройти огляд за допомогою приладу Drager водій відмовився (а.с.3-4).
Враховуючи, що свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_11 не допитувалися судом, хоч суд вживав заходів для їх виклику, направляючи судову повістку, то їх письмові пояснення суд не може взяти до уваги.
Разом з тим, письмові пояснення свідків не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення для вирішення питання про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписами, якими зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.
Окрім того, участь свідків та відповідні пояснення не є обов"язковими при відмові від проходження водієм огляду на стан сп"яніння, так як присутність двох свідків є обов`язковою тільки при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Суд відмовив у задоволенні клопотання захисника Дуткевич М.В. щодо виклику свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , працівників патрульної служби, оскільки вони не вказані в протоколі, а підстави, які заявлені для їх виклику та їх пояснення не впливають на прийняття рішення у справі.
Зокрема, свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_6 являються родичами порушника і зацікавлені в тому, щоб він уникнув відповідальності.
Немає необхідності витребовувати у Долинському відділенні поліції інформацію про особу, яка викликала оперативну групи на вул. Довжанську у м. Болехові, оскільки вказана інформація не має суттєвого значення у даній справі. А, окрім того, сам захисник в заяві вказує на те, що саме ОСОБА_2 здійснив вказаний виклик.
В судове засідання за клопотанням захисника викликався свідок ОСОБА_5 , якому передано автомобіль для подальшого керування, однак, він не з"явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи ( а.с.32, 43).
Не є обгрунтованими доводи захисника про те, що до ОСОБА_2 не може бути застосована санкція ст. 130 КУпАП щодо позбавлення права керувати транспортним засобом.
Статтею 265-1 КУпАП передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Зі змісту протоколу вбачається, що працівники поліції не вилучили у ОСОБА_2 посвідчення водія, хоч про стверджує захисник.
Як вбачається, з відеозапису ОСОБА_2 пред`явив посвідчення водія, що підтверджується розмовою працівника поліції з ОСОБА_2 . На запитання працівника поліції чи прид`являв він посвідчення, ОСОБА_2 відповів, що пред`являв. На зауваження працівника поліції з приводу, що не чітко видно, ОСОБА_2 відповів: «що значить не чітко?».
Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено покарання у вигляді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п. 1.10 ПДР України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
З довідки на а.с.7 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 ..
А тому заміна посвідчення водія ОСОБА_2 на посвідчення міжнародного зразка не звільняє його від відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно рапорту працівника поліції Микуляк Ю.Л. вбачається, що 19 грудня 2020 року під час патрулювання по вул. Довженка в м.Болехів зупинено автомобіль, який порушив ПДР України. При спілкуванні з водієм ОСОБА_2 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння очей. На місці зупинки водієві запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння, але ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків, а також від проходження огляду в медичному закладі відмовився, а тому складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП ( а.с.6).
Суд приймає до уваги, що вищевказаний рапорт є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Працівники поліції, встановивши, що ОСОБА_2 керує автомобілем з ознаками алкогольного сп"янніння, у відповідності до ст.265-1 КУпАП, передали автомобіль під керування ОСОБА_5 , зазначивши це в протоколі.
Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, в діях ОСОБА_2 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, порушивши зазначені вище Правила дорожнього руху України (п.2.5), керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовившись від проходження огляду на стан сп"яніння у визначеному законому порядку, як на місці зупинки, так і в лікувальному закладі.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_2 , який має посвідчення водія, суд згідно вимог ст. 23,33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, призначає адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, що відповідає меті адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Тому з ОСОБА_14 слід стягнути судовий збір у розмірі 454 грн.
На підставі викладеного, ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст. 283,284 КУпАП,-
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двіста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.