Справа № 132/1888/21
ПОСТАНОВА
іменем України
02.07.2021 року м. Калинівка
Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Ставнійчук С.В., за участю секретаря судового засідання Лисюк О.П.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
прокурора Лавренюк ЮВ..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівка справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, одруженої, нині непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП,
ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста сектору бюджету та доходів фінансового управління Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області, будучи згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, будучи звільненою із займаної посади 08.02.2021, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, лише 11.03.2021 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не заперечувала, вину визнала. Пояснила, що згідно отриманих усних роз`яснень за місцем роботи декларацію за типом (перед звільненням) подала після подання щорічної декларації, а також після отримання з Державної податкової служби інформації про суми виплачених доходів від надання майна в оренду.
Прокурор Лавренюк Ю.В. просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати стягнення в межах санкції цієї статті.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, суддя дійшла таких висновків.
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАПзавданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст.251,252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до наказу начальника фінансового управління Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області від 10.01.2020 №02-к «Про переведення», ОСОБА_1 з 11.01.2020 було переведено з посади головного спеціаліста бюджетного відділу управління на посаду головного спеціаліста сектору бюджету та доходів управління зі збереженням раніше присвоєного 7 рангу державного службовця.
Наказом начальника фінансового управління Калинівської районної державної адміністрації від 08.02.2021 №08-к ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста сектору бюджету та доходів фінансового управління Калинівської райдержадміністрації з 08 лютого 2021 року у зв`язку з реорганізацією державної установи.
Відповідно до п.п. «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закон №1700-VII) суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці.
Згідно з абзацом 14 ч. 1 ст. 1 Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і п.п. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цьогоЗакону.
За змістом ч. 2 ст. 45 Закону №1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що за результатами ознайомлення із загальнодоступними даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщені на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, ОСОБА_1 подала декларацію «перед звільненням» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, лише 11.03.2021 20:39 год.
Відповідальність за частиною першою статті 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до статті 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 статті 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму частини першої статті 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.
Так, для кваліфікації діяння за частиною першою статті 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.
Згідно з частиною другою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини 1 статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.
Частиною 5 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.
Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях.
Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.
Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано у Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, визначено, що декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Днем припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до пункту 2 Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, який затверджений Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 06 вересня 2016 року № 19 та зареєстрований Міністерством юстиції України від 15 листопада 2016 року за № 1479/29609 (далі - Порядок № 19), є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування.

Відповідно до положень частини четвертої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212 - 15, 212 - 21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, державний службовець ОСОБА_1 є особою, на яку поширюється дія Закону «Про запобігання корупції» і в строк з 00 год 00 хв 9 лютого 2021 року по 23 год. 59 хв. 9 березня 2021 року зобов`язана була подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію (перед звільненням) за період з 01.01.2021 по 08.02.2021 включно (тобто за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями) за формою, що визначається Національним агентством.

Однак ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин лише 11 березня 2021 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування типу «перед звільненням».

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони й обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Суб`єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке полягає у несвоєчасному поданні декларації є відсутність на те поважних причин.

Поважних причин неподання декларації типу «перед звільненням» у встановлений законом строк, ОСОБА_1 суду не довела належними та допустимими доказами.

Не можуть бути визнані поважними причинами необізнаність субєкта декларування з вимогами законодавства. А також не можуть бути визнані поважними причини несвоєчасного подання декларації необхідність отримати відомості про розмір доходу отриманого від передачі майна в оренду з органів податкової служби, оскільки такі обставини документально не підтверджені і спростовуються матеріалами справи, а саме змістом розділу 11 декларації ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 08.02.2021 (перед звільненням), в якому як дохід зазначено лише заробітну плату, отриману за основним місцем роботи.

За таких обставин, суд вбачає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується, зібраними у справі доказами, які узгоджуються між собою: протоколом про адміністративного правопорушення №271 від 08 червня 2021 року, роздруківкою із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наказом про звільнення ОСОБА_1 від 08.02.2021, послідовністю дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , повідомленням голови Калинівської райдержадміністрації від 15.03.2021 №01-01-21 -595 НАЗК про факт несвоєчасного подання декларації, та іншими матеріалами справи.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, вину визнала, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, якими є щире каяття, обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено, тому суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімально визначеному розмірі, передбаченому санкцією статті 172-6 ч.1 КУпАП.

Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходів для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999 року, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003 року, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003 року, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 року та є обов`язковими для України.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, судом не встановлено обставин, які б значно знижували суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та свідчили б про малозначність застосування превентивних антикорупційних механізмів.

Відповідно дост. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 454 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1,172-6 ч.1, 280,283,284 КУпАП, -

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави на рахунок (IBAN) UA0002776, отримувач: ГУК у Він.обл./м.Калинівка/21081100, , Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. на номер рахунку (IBAN) UA0026001, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , Казначейство України (ЕАП).

Згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Ставнійчук