33/804/90/21
264/7394/20
Суддя 1-ої інстанції Іванченко А.М.
Суддя доповідач Куракова В.В.
Категорія: ч. 4 ст. 121 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 04.11.2020 року о 12-05 год. у Донецькій області на 610 км. а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ керував транспортним засобом Камаз 53212А д.н.з. НОМЕР_1 з причепом Coge AWE18 д.н.з. НОМЕР_2 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але не пройшов його своєчасно. ОСОБА_1 допустив дане порушення повторно протягом року, будучи раніше підданим адміністравтиному стягненню за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.3б ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції провів розгляд справи щодо нього порушивши його права, оскільки станом на 14 грудня 2020 року він хворів та не міг прибути до судового засідання, у зв`язку з чим просив відкласти судовий розгляд, однак його вимогу суд першої інстанції залишив поза увагою. Зауважує, що у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення відносно нього за його відсутності, він не зміг надати суду пояснення щодо події адміністративного правопорушення. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційну скаргу слід задовольнити частково за наступних підстав.

Оскільки з матеріалів справи не вбачається дати отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваного рішення, судовий розгляд проводився без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбувся 14 грудня 2020 року, при цьому доказів належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце судового розгляду матеріали провадження не містять. За таких обставин вважати ОСОБА_1 належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду суд апеляційної інстанції не може.

У звязку з цим судовий розгляд даної справи у відсутності ОСОБА_1 позбавив останнього можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, зокрема: права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо, що порушило не тільки процесуальний закон, а й вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини (Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03), «Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява № 38789/04), «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін. Зокрема, у справі «Гурепка проти України» заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав, що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

За таких обставин визнати постанову суду законною неможливо, тому вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, оскільки будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 121 КУпАП, він допустив порушення п. 31.3 «б» ПДР та вчинив нове адміністративне правопорушення повторно протягом року.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 061879 від 04.11.2020 року (а.с. 2);

- довідкою АМТ щодо транспортного засобу Камаз 53212А д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 (а.с. 3);

- довідкою щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с. 4);

- витягом з адмінпрактики щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с. 5-6);

- довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с. 7).

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 повністю визнав свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 061879 від 04.11.2020 року складений відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р., тому підстав вважати вищевказаний протокол недопустимим доказом немає.

Особа, яка керує транспортним засобом повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями повинні знати ПДР та їх дотримуватися. Так, п. 31.3 «б» ПДР передбачена заборона експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю). Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту. Таким чином, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить справу про адміністративне правопорушення відносно нього направити на новий судовий розгляд, однак аналіз ст. 294 КУпАП вказує на те, що суд апеляційної інстанції не наділений такими повноваженнями, тож дані доводи суд апеляційної інстанції не розглядає.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення 04.11.2020 р., таким чином, на момент апеляційного розгляду, а саме 02.03.2021 року строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП, сплинули, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суддя В.В. Куракова