ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2759/21 Номер провадження 33/814/371/21Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Болтіка А.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Октябрського райсуду м. Полтави від 15 квітня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим та накладено адміністративні стягнення за:

- ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік;

- ст.173 КУпАП у виді штрафу у розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн;

- ст.185 КУпАП у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн;

На підставі ст.36 КУпАП на ОСОБА_1 накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме, у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

В постанові суду зазначено, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 20.03.2021, близько 17 год. 45 хв. в м.Полтаві по вул. Європейська, 241, керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка яка не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови, стійкий запах алкоголю з порожнини рота. В порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, цього ж дня, близько 17 год. 50 хв. в м.Полтаві по вул. Ветеринарна, 32, водій ОСОБА_1 будучи особою, яка вчинили правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, на законну вимогу поліцейського надати документи, що посвідчують особу, у спосіб який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані що містяться в документах, вчиняв дії направлені на унеможливлення ідентифікації суб`єкта правопорушення, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського. Крім того, будучи особою відстороненою від керування транспортним засобом згідно ст.266 КУпАП, відмовлявся бути відстороненим, хоч вимоги повторювались неодноразово. За вказані дії передбачена відповідальність ст. 185 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, близько 18 год. 45 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 в приміщенні громадської будівлі ОСОБА_2 образливо чіплявся до поліцейських під час складання протоколів за ст.ст. 130, 185 КУпАП, при цьому лаявся нецензурною лайкою, ображав честь і гідність поліцейських та порушував громадський порядок, чим вчинив дрібне хуліганство, за що передбачена відповідальність ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, з апеляційною скаргою звернувся адвокат Болтік А.С. в інтересах ОСОБА_1 .

За змістом апеляційної скарги та доповнень до неї просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити.

На обґрунтування вимог вказує на порушення права на захист ОСОБА_1 через розгляд справи без його участі.

Посилаючись на матеріали відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вказує на відсутність підстав для зупинки ОСОБА_1 , відсутність постанови про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_1 , пред`явив посвідчення водія на вимогу працівників поліції тричі, виходити з автомобіля обов`язку не мав.

Вказує на перевищення службових повноважень поліцейським, оскільки останній упереджено ставився до ОСОБА_1 , безпідставно звинувачував його у злісній непокорі працівникам поліції, вибив скло автомобіля, в якому перебував ОСОБА_1 та незаконно його затримав. Додає, що працівник поліції надягнув рукавиці і самостійно засунув руки у вікно автомобіля, будь-яких дій щодо того, аби защемити руку поліцейського вікном ОСОБА_1 , не вчиняв, скло підйомники вікна були несправні.

Також зазначає, що від проходження медичного огляду ОСОБА_1 не відмовлявся, а свідки в приміщенні відділення поліції погодились, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 відсутні. Додає, що ОСОБА_1 не було повідомлено про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та не названо санкцію ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що відомості в протоколі про затримання про те, що затримання відбулося у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 правопорушень за статтями 130, 185 КУпАП незаконне, оскільки відповідно до відеозапису ОСОБА_1 перебував в автомобілі і ознак сп`яніння працівники поліції у нього не вбачали, підстав звинувачувати ОСОБА_1 у правопорушення за ст.185 КУпАП у працівників поліції не було.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та доповнення до неї, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані, а висновки постанови не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Згідно з ст.280 КпАП України, о рган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.283 цього Кодексу встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, а з міст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, вона не відповідає наведеним вимогам закону та не містить опису обставин, установлених суддею під час розгляду справи.

Натомість, суддя місцевого суду лише процитував зміст трьох протоколів про адміністративні правопорушення, складених поліцейськими, за ч.1 ст.130, ст.173 та ст.185 КпАП України.

Відсутність в мотивувальній частині постанови судді опису обставин, установлених під час розгляду справи, є істотним порушенням наведених вимог закону, оскільки перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Крім того, обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, суддя належним чином не оцінив сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про його винуватість.

Диспозицією ст.173 КпАП України встановлена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА648919 від 20 березня 2021 року, ОСОБА_1 саме в приміщенні Полтавського районного управління поліції образливо чіплявся до поліцейських під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, лаявся нецензурною лайкою, ображав честь і гідність поліцейських та порушував громадський порядок, чим вчинив дрібне хуліганство.

Обґрунтовуючи вину ОСОБА_1 за ст.173 КпАП України суддя послався лише на відеозапис події та зазначив, що порушник висловлювався нецензурною лайкою в бік поліцейських, не реагуючи на попередження.

Проте, всупереч висновкам судді, відеозапис події у приміщенні Полтавського районного управління поліції не містить об`єктивних даних, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства під час складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення.

Жодних інших доказів при цьому суддя не досліджував і про їх наявність не вказував.

Отже, суддя місцевого суду прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства.

Приписами ст.185 КпАП України встановлена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

При цьому суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у форму умислу.

В протоколі серії АА648794 від 20 березня 2021 року поліцейський зазначив, що ОСОБА_1 на законну вимогу поліцейського надати документи, що посвідчують особу у спосіб, який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, вчиняв дії, направлені на унеможливлення ідентифікації суб`єкта правопорушення. А крім того, будучи відстороненим від керування транспортним засобом відмовлявся бути відстороненим.

Такий виклад обставин адміністративного правопорушення суперечить приписам ст.256 КпАП України та унеможливлює зробити висновок про винуватість особи, оскільки не містить вказівок які саме дії ОСОБА_1 свідчать про злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського та про наявність у останнього умислу (прямого чи непрямого).

Відповідно, неможливо зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України, оскільки лише сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретне правопорушення.

Частиною 1 ст.130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.266 цього Кодексу особи, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Приписами п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З відеозапису події вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу після пропозиції працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся від нього та заперечував вживання алкогольних напоїв.

Проте поліцейські на місці зупинки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводили, свідків не запрошували, до закладу охорони здоров`я його не доставляли, а склали протокол АА№036708 від 20 березня 2021 року про затримання ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України.

Лише в подальшому, майже через дві години після зупинки та через годину після затримання, в приміщенні Полтавського районного управління поліції, поліцейський висловив пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння та отримавши відмову запросив свідків і склав протокол за ч.1 ст.130 КпАП України.

Також в матеріалах справи відсутні дані про відсторонення водія від керування транспортним засобом, хоча у відповідності до ч.1 ст.266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України є, зокрема, ухилення водія від огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведені обставини події, а також відсутність доказів відмови водія ОСОБА_1 після пропозиції поліцейських на місці зупинки пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння унеможливлюють зробити висновок про його винуватість за ч.1 ст.130 КпАП України.

Суддею під час розгляду справи наведеним обставинам не дано належної оцінки, а тому постанова судді підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.173 та ст.185 КпАП України.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Болтіка А.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 15 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.173 та ст.185 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.М.Герасименко