Справа № 317/3699/20
Провадження № 3/317/38/2021
П О С Т А Н О В А

12 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ткаченко М.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17.12.2020 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний протокол серії ДПР18 № 023306 від 10.12.2020, відповідно до якого 10.12.2020 о 05:05 год. у Запорізькій області, Запорізькому районі, смт Балабине, вул. Урицького, буд. 151, водій ОСОБА_1 керував т/з KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Від керування відсторонений шляхом паркування т/з без порушення ПДР України. Про повторність попереджено. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розгляд вказаної справи про адміністративне правопорушення, призначений на 22.12.2020 року не відбувся в зв`язку із неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та відсутністю доказів про належне повідомлення цієї особи про дату, час та місце розгляду справи.

22.01.2021 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтоване тим, що ним було пройдено тест на вживання алкоголю за допомогою пристрою «Драгер» під час зупинки працівниками поліції, після завершення якого йому повідомили, що він може їхати по своїм справам. Проте через 50 метрів, водія знову зупинили працівники патрульної поліції, в присутності яких щойно було пройдено тест. Вказані працівники поліції знову запропонували пройти йому тест, але вже з використанням пристрою «Драгер», який перебував у них в руках із пластиковою трубкою у розпакованому стані. Водій повідомив працівників поліції, що не згоден проходити тест із використанням вказаної трубки, на що працівник поліції повідомив, що на нього буде складено протокол про відмову від медичного огляду. ОСОБА_1 зазначає, що попередив поліцейського, що не заперечує проти проходження тесту у медичному закладі, але отримав відмову у цьому. Крім того, вказує, що працівниками поліції йому не було роз`яснено його права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП України.

В судовому засіданні 22.01.2021 ОСОБА_1 підтримав своє клопотання, а також зазначив, що порушення його прав можуть підтвердити свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, яких просив викликати у судове засідання.

В судове засідання свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення до суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями.

З урахуванням необхідності додержання строків розгляду справи, передбачених ст. 38, 277 КУпАП, думки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому не було роз`яснено його прав та обов`язків, зйомка поліцейськими не велася безперервно. Він відмовився від проходження огляду за допомогою пристрою Драгер, оскільки декілька хвилин тому вже проходив такий огляд, запропонований пристрій був у розпакованому стані, вважає такі дії поліцейських неправомірними та спрямованими на здійснення щодо нього тиску та переслідування. Крім того, йому не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вказаного пристрою. Вказані дії відбувалися за відсутності свідків. Підтримав своє клопотання про закриття провадження у справі із зазначених у ньому підстав.

При дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 023306 від 10.12.2020, складений відносно ОСОБА_1 , містить виправлення у місці вчинення адміністративного правопорушення, а саме номері будинку, а також відсутня позначка про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Згідно з ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У відповідності до п. 7, 11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за №1496/27941 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

Враховуючи вказані виправлення у протоколі та відсутність відомостей про роз`яснення ОСОБА_1 вимог ст. 55, 56, 59 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП., суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього складений із порушеннями.

Крім того, в судовому засіданні досліджено відеозапис, доданий до протоколу серії ДПР18 № 023306 від 10.12.2020, відповідно до якого також вбачається, що ОСОБА_1 працівником поліції не було роз`яснено його права і обов`язки.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно із п. 2, 5, 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі Інструкція №1452/735), огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок №1103), у разі відмови водія транспортного засобу від

проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Твердження ОСОБА_1 щодо ненадання йому на місці зупинки транспортного засобу сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а саме: технічного засобу газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», не спростовується матеріалами справи.

Так, наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» визначено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Так, з частини відеозапису, здійсненого в період часу з 05:17 до 05:19 вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога у медичному закладі за відсутністю свідків, що є порушенням вимог Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103.

Отже, з оглянутих відеозаписів, які долучені до матеріалів справи на СД-диску вбачається, що відсутня фіксація періоду часу з 05:19 до 06:14, що складає 1 годину, а отже відеозйомка не велась безперервно, встановити, що відбувалося в цей час не є можливим.

Наступний відеозапис, здійснений в період часу з 06:14 до 06:15, згідно із яким ОСОБА_1 повторно у присутності свідків вже було запропоновано пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, а також огляд у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, в матеріалах справи мається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який датований 10.12.2020 року без зазначення часу, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 6820» у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4).

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, датоване 10.12.2020 року о 05 год. 17 хв., відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду(а.с. 5).

Таким чином, враховуючи хронологію складання вказаних процесуальних документів та відеозаписів, суд встановив, що направлення на огляд до медичного закладу було складено працівниками поліції за відсутності свідків, до відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці за допомогою алкотестера у присутності двох свідків, що опосередковано, з урахуванням відсутності відеозапису подій протягом години, свідчить про упередженість працівників поліції та порушення останніми чітко визначеного законодавцем механізму проведення медичного огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 . Згідно із ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та

загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

В силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні ст. 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року, заява № 39598/03, п. 65). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», заява № 16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що у справі відсутні належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 . Враховуючи, що докази мають бути беззаперечними, належними та допустимими, доказування не можє ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому, на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 130, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, Конституцією України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя М.О. Ткаченко