ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/3864/21 Головуючий в 1 інст. Урупа І.В.
Провадження №33/807/449/21 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисникаособи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Присенко О.Г. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою адвоката Присенко О.Г. на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривні 00 копійок.

Згідно з постановою суду, 30 квітня 2021 року, о 09:21 годин, ОСОБА_1 на а/д М18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта 420 км керував автомобілем SEAT Ibiza, державний номер НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9-а ПДД України. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Присенко О.Г. просить скасувати вказану постанову суду, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що постанова прийнята судом з порушенням норм процесуального та матеріального права, є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт посилається на порушення судом права особи на захист та неналежне повідомлення про розгляд справи.

Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Тому вважає, що зупинка поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 без належних підстав була незаконною, а тому протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.

Вважає, що факти, встановлені в судовому засіданні щодо скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, у сукупності викликають сумніви щодо вчинення самого правопорушення та законності його фіксації.

Крім того, зазначає, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був проведений з порушенням встановленого порядку. В порушення вимог п.п.9-10 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, при проведенні огляду ОСОБА_1 зразки біологічного середовища було відібрано лише в 1 ємність. Не було визначено шляхом лабораторного дослідження кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, не було визначено виду наркотичного засобу.

Оскільки до суду не були надані медичні документи по проведеним лабораторним дослідженням на визначення наркотичного засобу, сторона захисту просить визнати недійсним медичний висновок від 30 квітня 2021 року щодо результатів огляду ОСОБА_1 , та як наслідок, визнати його неналежним доказом.

Заслухавши захисника адвоката Присенко О.Г., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи убачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена : відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 160773 від 30 квітня 2021 року, в якому містяться пояснення ОСОБА_1 про те, що він керував автомобілем тверезий, траву курив тиждень тому, від керування був відсторонений; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 був направлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я на огляд з метою виявлення стану сп`яніння; Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 квітня 2021 року №368, складеного лікарем КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту інспектора ВРПП Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Протасова М., згідно з яким 30 квітня 2021 року під час несення служби був зупинений автомобіль СЕАТ ІБІЗА держномер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який був з ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, зіниці очей не реагують на світло), та йому було запропоновано пройти огляд у встановленому порядку в закладі охорони здоров`я для встановлення стану наркотичного сп`яніння, на що він погодився та результат огляду підтвердив, що він перебуває в наркотичному сп`янінні, внаслідок вживання каннабіноїдів.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був проведений з порушенням встановленого порядку, є безпідставними, спростовуються висновком КНП «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР №368 від 30 квітня 2021 року та іншими матеріалами справи.

Висновок КНП «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР №368 від 30 квітня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у вказаній установі 30 квітня 2021 року о 10-40 годині та за наслідками огляду у останнього встановлено наркотичне сп`яніння внаслідок вживання каннабіноїдів, складений із дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

У висновку міститься підпис самого ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. Відомостей про те, що останній не погодився з результатами огляду та оспорював ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Під час апеляційного розгляду за клопотанням захисника досліджено копію Акту медичного огляду №368 від 30 квітня 2021 року, копію результату імунохроматографічного дослідження CITO TEST від 30 квітня 2021 року, копію направлення на аналізи №897 від 30 квітня 2021 року, копію сертифікату аналізу на канабіноїди WО1901206, інструкцію на тест Wondfo.

Так, відповідно до змісту Акту огляду №368 від 30 квітня 2021 року, ОСОБА_1 доставлений до КНП «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, за результатом клінічних досліджень у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Заключний діагноз за результатами огляду та тестів встановлено стан наркотичного сп`яніння внаслідок вживання каннабіноїдів.

Результатом імунохроматографічного дослідження CITO TEST від 30 квітня 2021 року сечі ОСОБА_1 на канабіноїди, проведений за допомогою тест-системи Wondfo, позитивний.

Сертифікатом аналізу на канабіноїди Wondfo, серійний номер НОМЕР_3 , підтверджено можливість його використання для виявлення марихуани/ каннабіноїдів.

Інструкція на тест Wondfo, роздрукований з мережі Інтернет, визначає порядок проведення тестування на вміст наркотичних речовин.

Надані стороною захисту документи не тільки не спростовують висновків суду, а навпаки - підтверджують їх.

Відповідно до положень п.п.7, 8, 9, 12 Розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Законом не заборонено застосування при огляді водіїв у медичному закладі швидких тестів для якісного визначення наркотичної речовини. В свою чергу, кількісний показник виявленої наркотичної речовини не впливає на кваліфікацію дій особи за ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи захисника про протилежне не ґрунтуються на положеннях закону.

Доводи апелянта про те, що зразки біологічного середовища у ОСОБА_1 було відібрано лише в 1 ємність, не підтверджено жодними доказами.

В той же час, відповідно до п.10 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Таким чином, ОСОБА_1 у разі незгоди з результатами огляду, мав можливість звернутися з клопотанням про повторне дослідження біологічного середовища до медичної установи, в якій проводилось дослідження та в якій воно зберігається.

Проте, в матеріалах справи відомості про таке звернення відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що порушень при вказаному огляді ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не допущено.

Клопотань про дослідження інших додаткових доказів, в т.ч. про допит лікаря - нарколога, при апеляційному розгляді стороною захисту не заявлено.

Твердження апелянта про неповноту з`ясування обставин справи судом та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними, суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної постанови.

Доводи захисника про недійсність висновку лікаря як доказу, оскільки до суду не були надані медичні документи по проведеним лабораторним дослідженням на визначення наркотичного засобу, є необґрунтованими.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами, які є достатніми для вирішення справи по суті.

В свою чергу, суд не має права самостійно збирати докази на встановлення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Більш того, надані захисником при апеляційному розгляді додаткові докази повністю узгоджуються як з відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і з доданими до протоколу матеріалами.

Доводи сторони захисту про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції зупинили безпідставно, не є переконливими.

Так, у вищевказаному рапорті поліцейського зазначено, що 30 квітня 2021 року під час несення служби був зупинений автомобіль СЕАТ ІБІЗА держномер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який був з ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, зіниці очей не реагують на світло). Такі дії поліцейських узгоджуються з положеннями ст.ст.2,30,31 Закону України «Про національну поліцію».

Ознаки сп`яніння, які після зупинки транспортного засобу були встановлені у ОСОБА_1 , відображені в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи будь-яких порушень з боку працівників поліції не вбачається. Зі скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 теж не звертався.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог сст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Те, що справу розглянуто судом першої інстанції у відсутність ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно зясувати всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Вказана обставина сама по собі не є безумовною підставою для скасування прийнятого в справі про адміністративне правопорушення рішення.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в тому числі і право на захист, проте, висновки суду, викладені в постанові, стороною захисту не спростовані.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Присенко О.Г. залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 937/3864/21