Провадження номер 3/741/365/21
Єдиний унікальний номер 741/557/21
ПОСТАНОВА

іменем України

06 липня 2021 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Качан О.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серії АПР18 № 471978), передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого машиністом електропоїздів КП «Киїський метрополітен»,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 471978 10 травня 2021 року о 18 год. 50 хв. у м. Носівка по вул. Ніжинський шлях керував автомобілем «Шкода Фабія», д/н НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на тварину. При ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

06 липня 2021 року на адресу Носівського районного суду засобом електронної пошти надійшла письмова заява захисника ОСОБА_2 адвоката Хоменка Івана Миколайовича про відкладення розгляд справи, у зв`язку з тим, що захисник бере участь в розгляді іншої судової справи № 757/13906/21 в Печерському районному суді міста Києва, однак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив у задоволенні даної заяви відмовити, оскільки відсутня потреба у відкладенні розгляду справи, він відмовився від послуг захисника, просив розгляд справи проводити в даному судовому засіданні.

Судом задоволено заяву ОСОБА_1 вирішено розгляд даної справи продовжити без участі захисника.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення визнав частково та пояснив, що він не мав змоги уникнути зіткнення, оскільки собака вибігла на проїжджу частину дороги дуже несподівано. При цьому він рухався на автомобілі з дозволеною невеликою швидкістю (близько 50 км/год.). Усіма силами він намагався уникнути зіткнення та загальмував, однак навіть це не допомогло здійснити безпечний об`їзд перешкоди. У зв`язку з цим він вважає, що не порушував правил дорожнього руху. Автомобіль отримав механічні ушкодження у вигляді пошкодження бамперу, правої фари.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд робить висновок, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів, зібраних по справі працівниками поліції, недостатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке інкримінується останньому.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою збирання доказів співробітники поліції зобов`язані, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 471978 від 10 травня 2021 року дорожньо-транспортна подія відбулась в результаті порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п. п. 12.1, п. п. 2.3б Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з пунктом 2.3б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Однак, в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, судом може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину. Складеним відносно нього протоколом та матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відносно того, що що дана подія відбулась внаслідок непередбачуваних обставин, коли на дорогу раптово вибігла собака, після чого водій намагався знизити швидкість, об`їхати перешкоду для того, щоб уникнути зіткнення, однак в даній дорожній обстановці цього неможливо було зробити.

За даних обставин та, виходячи з матеріалів, зібраних уповноваженою посадовою особою у справу про адміністративне правопорушення, суд не може встановити чи була дана дорожньо-транспортна подія вчинена в результаті недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. п. 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху України, чи, навпаки, водій своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки чи об`їзду перешкоди з інших причин, які не залежали від дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим в діях останнього може бути наявний казус, тобто безвинне заподіяння шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04 листопада 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Тобто, Європейський суд з прав людини фактично визнав застосування гарантій ст. 6 Конвенції на адміністративні правопорушення, а не тільки кримінальні.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Отже, спираючись на вищевикладене та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини нічим об`єктивно не підтверджуються, керуючись ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд робить висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 124, п. 1 ст. 247, 251, 256, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Суддя А.О. Крупина