Провадження № 3-зв/582/3/21
Справа № 582/6/21
Недригайлівський районний суд Сумської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року

Суддя Недригайлівського районного суд Сумської області Яковенко Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Жмурченка В.Д. у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

18 лютого 2021 року ОСОБА_1 заявив відвід судді Недригайлівського районного суду Сумської області Жмурченку В.Д. у справі №582/6/21 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вбачає повторну участь судді при розгляді справи. Крім того, він сумнівається в об`єктивності та неупередженості судді, оскільки суддею Жмурченком В.Д. розглядались заяви про відвід судді Петен Я.Л. та судді Яковенко Н.М. щодо розгляду цього ж протоколу, а також було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції та суддею недодержано вимог ст. 277-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями ця заява надійшла у провадження судді Яковенко Н.М.

У судове засідання належно повідомлений заявник ОСОБА_1 не з`явився.

Суддя Жмурченко В.Д. надав заяву, в якій зазначив, що не погоджується з висновком ОСОБА_1 щодо своєї недостатньої неупередженості, але для усунення будь-яких сумнівів з боку заявника вважає, що її можливо задовольнити. Також зазначив, що потерпіла у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124, ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 , є його кумою.

Суддя, вивчивши заяву та додані до неї матеріали вважає, що заява про відвід судді підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 246 КУпАП порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення у районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання про відвід судді, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, а тому, з урахуванням вимог ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо гарантування доступу до правосуддя з метою забезпечення захисту прав, свобод та інтересів осіб незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону, суддя керується принципом верховенства права та загальними засадами судочинства з урахуванням практики ЄСПЛ, яка відносить справи про адміністративне правопорушення до «кримінального обвинувачення», а тому до судового розгляду цих справ застосовні гарантії ст. 6 Конвенції (Рішення ЄСПЛ Надточій проти України, п.20-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. З огляду на наведене, суддя, вважає що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати заяву про відвід судді. При цьому, при розгляді заяви про відвід, суддя керується нормами КПК України.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії» важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

З практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві довіру. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69).

Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний критерій), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний критерій).

Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Крім того, як свідчить практика Європейського суду з прав людини заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

З практики ВП ВС, зокрема у справі № 908/137/18 (ухвала від 13.08.2020) вбачається, що відвід судді можливий за суб`єктивним критерієм, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Факт подачі ОСОБА_1 заяви про відвід судді вказує на те, що сумніви в об`єктивності та неупередженості судді у заявника вже виникли.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» ст. ст. 283, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Жмурченка В.Д. у справі № 582/6/21 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - задовольнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. М. Яковенко