Справа № 263/1859/21
Провадження № 3/263/911/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Федоренко Тетяна Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У протоколі від 04 лютого 2021 року серії ВАБ № 129609 зазначено, що ОСОБА_1 04.02.2021 року о 10.40 год. будучи суб`єктом господарювання магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 не забезпечила централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в контейнери (урни), чим порушила п. 2 п.п 14 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що урна для утилізації використаних засобів індивідуального захисту в момент перевірки магазину була на доопрацюванні. На даний час усі недоліки усунуті. Просила суворо не карати.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано наступні матеріали: рапорт, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія рішення про державну реєстрацію потужності, відеозапис.

Розглянувши вказані матеріали суддя приходить до наступного.

Диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а її вина підтверджується зібраними у справі доказами.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.33 КУпАПпри накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згіднозі ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення суд визнає її щире каяття.

Згіднозі ст. 35 КУпАП обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлені.

Відповідно до положень ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

ЄСПЛ в рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення не мало істотних негативних наслідків, з урахуванням того, що наслідки вказаного правопорушення не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали та не були здатні завдати значної шкоди суспільним, державним інтересам, правам та свободам інших осіб, приходжу до переконання, що попереджувальних цілей щодо ОСОБА_1 можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням такого виховного заходу, як усне зауваження, яке буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАПмети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень, а відтак вважаю за можливе застосувати до останнього положення ст. 22 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності, обмежившись оголошенням усного зауваження.

Керуючись ст. ст. 44-3, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, в силу малозначності скоєного і обмежитись усним зауваженням.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя Т.І.Федоренко