П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., за участі особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , її представника адвоката Марамигіна П.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне порушення, які надійшли з Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 000076 від 18.11.2020 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого дитина не влаштована до жодного з загальноосвітніх навчальних закладів м. Ужгорода, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні надала суду письмові заперечення та пояснила, що вона зі своїм чоловіком перебувають на стадії розлучення та нею подані до суду позовна заява про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У зв`язку з чим, її чоловік ОСОБА_1 , приховав від неї документи на дитину ОСОБА_1 , через що вона була позбавлена можливості влаштувати дитину вчасно до школи. Зазначила, що документи, зокрема, свідоцтво про народження доньки та інші документи нею було повтрно виготовлено та наразі її дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в Ужгородській ЗОШ №8. Просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 УКпАП.

Представник ОСОБА_1 - адвоката Марамигін П.В. у судовому засіданні підтримав думку ОСОБА_1 , також просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення гр. ОСОБА_1 , її представника адвоката Марамигін П.В., дослідивши наявні у справі докази, суддя не вбачає складу правопорушення та підстав для притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративноі відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 000076 від 18.11.2020 року ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого дитина не влаштована до жодного з загальноосвітніх навчальних закладів м. Ужгорода.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Як встановлено суддею, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП вказаних вимог не дотримано.

Диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу додано пояснення гр. ОСОБА_1 , лист виконавчого комітету Ужгородської міської ради, як орган опіки та піклування.

Поряд з цим, у своїх письмових поясненнях від 18.11.2020 року наданих працівникам поліції, ОСОБА_1 зазначила, що не влаштувала доньку до навчального закладу через те, що її чоловік приховав документи на дитину, однак, її пояснення взяті до уваги не були.

При цьому, відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини, як особистості. Батьки мають рівні права та обов`язки щодо освіти і розвитку дитини (ч. 1 ст. 55 Закону України «Про освіту»).

З аналізу вказаних норм Закону випливає, що відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП несуть обоє батьків у рівній мірі, однак, суд констатує, що, інспектор поліції, який склав протокол, не вжив заходів щодо збирання доказів, наявність яких сприяла б всебічному, повному і об`єктивному розгляду даного адміністративного матеріалу.

Тому, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися достатнім доказом того, що остання вчинила адміністративне правопорушення.

З пояснень наданих у судовому засіданні ОСОБА_1 та доданих документів, зокрема характеристики на доньку ОСОБА_1 від 18.01.2021року вбачається, що саме мати а не батько, цікавиться навчанням доньки, допомагає їй завсвоювати програмовий матеріал та старається якнайкраще виховувати , приводить та забирає доньку зі школи після закінчення уроків.

З довідки виданої Головою ОСББ "Малосімейка 1" від 17.08.2020року встановлено , що до складу сімї ОСОБА_1 входять ще неповнолітні діти ОСОБА_2 , 2007 року.народження, ОСОБА_1 2010року народження, ОСОБА_3 2011року народження, ОСОБА_1 2012року народження. , тобто, вона є матірю чотирьох дітей, які навчаються у різних навчальних закладах.

За таких умов, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 , за ч. 1 ст.184 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вказаних обставин провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 62 Конституції України, ст.ст. 245, 247, 248, 251, 252, 280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул