Провадження № 3/331/67/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 року м. Запоріжжя
Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріали об`єднані в одне провадження, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працевлаштованій в Військовому госпіталі (в/ч НОМЕР_1 ) Військово-медичного клінічного центру Південного регіону заступником командира військової частини, заміжньої, що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
У провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшли адміністративні протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відносно ОСОБА_1 за ч. 1ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, справи за якими об`єднані в одне провадження.
Згідно до протоколів про адміністративне правопорушення №607, №608, №609, №610, №611, №612 від 18.11.2020 року, складених оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Єременко Арсенієм Миколайовичем вбачається наступне.
Згідно пп. «г» п. 1 ч 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія Закону є військові посадові особи Збройних Сил України.
23.10.2014 року наказом №140 майора медичної служби ОСОБА_1 було призначено на посаду заступника начальника госпіталю з медичної частини 450 військового госпіталю військово-медичного департаменту Міністерства оборони України.
Наказом від 01.09.2014 року №116 підписаним т.в.о. командира частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 було призначено на вакантну посаду водія відділення матеріально-технічного забезпечення з посадовим окладом 1218 гривень на місяць ОСОБА_2 .
Наказом від 24.06.2019 року №115 на підполковника медичної служби ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 на період хвороби командира частини з 24.06.2019 року по 28.06.2019 року.
Наказом від 08.10.2019 року №188 на підполковника медичної служби ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків командира військової частина НОМЕР_1 на період відрядження командира частини з 0 9.10.2019 року по 11.10.2019 року.
Наказом від 15.10.2019 року №192 на підполковника медичної служби ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 на період відпустки командира частини з 15.10.2019 року по 18.11.2019 року.
Наказом від 07.02.2020 року №25 на підполковника медичної служби ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 на період відпустки командира частини з 10.02.2020 року по 26.02.2020 року.
24.06.2019 року ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини знаходячись за адресою в/ч НОМЕР_1 : АДРЕСА_2 , діючи у майнових інтересах близької особи підписала наказ №259 «Про преміювання працівників військової частини НОМЕР_1 », яким встановила своєму чоловікові ОСОБА_2 премію у розмірі 2928,25 гривень. На підставі зазначеного наказу ОСОБА_2 отримав додаткові грошові кошти до заробітної плати.
При цьому ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність в її діях реального конфлікту інтересів, а саме суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, не повідомила безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів при підписанні зазначеного наказу.
Таким чином, ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 порушила вимоги встановлені п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
24.06.2019 року ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини знаходячись за адресою в/ч НОМЕР_1 : АДРЕСА_2 , діючи у майнових інтересах близької особи підписала наказ №259 «Про преміювання працівників військової частини НОМЕР_1 », яким встановила своєму чоловікові ОСОБА_2 премію у розмірі 2928,25 гривень. На підставі зазначеного ОСОБА_2 отримав додаткові грошові кошти до заробітної плати.
При цьому ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність в її діях реального конфлікту інтересів, а саме суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, видала вищевказаний наказ діючи у майнових інтересах близької особи, тобто прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.
Таким чином ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 порушила вимоги встановлені п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
28.10.2019 року ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини знаходячись за адресою в/ч НОМЕР_1 : АДРЕСА_2 , діючи у майнових інтересах близької особи підписала наказ №412 «Про преміювання працівників військової частини НОМЕР_1 », яким встановила своєму чоловікові ОСОБА_2 премію у розмірі 1269,44 гривень. На підставі зазначеного наказу ОСОБА_2 отримав додаткові грошові кошти до заробітної плати.
При цьому ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність в її діях реального конфлікту інтересів, а саме суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, не повідомила безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів при підписанні зазначеного наказу.
Таким чином, ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 порушила вимоги встановлені п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
28.10.2019 року ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини знаходячись за адресою в/ч НОМЕР_1 : АДРЕСА_2 , діючи у майнових інтересах близької особи підписала наказ №412 «Про преміювання працівників військової частини НОМЕР_1 », яким встановила своєму чоловікові ОСОБА_2 премію у розмірі 1269,44 гривень. На підставі зазначеного наказу ОСОБА_2 отримав додаткові грошові кошти до заробітної плати.
При цьому ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність в її діях реального конфлікту інтересів, а саме суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, видала вищевказаний наказ діючи у майнових інтересах близької особи, тобто прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.
Таким чином ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 порушила вимоги встановлені п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
24.02.2020 року ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини знаходячись за адресою/ч НОМЕР_1 : АДРЕСА_2 , діючи у майнових інтересах близької особи підписала наказ №119 «Про преміювання працівників військової частини НОМЕР_1 », яким встановила своєму чоловікові ОСОБА_2 премію у розмірі 1252,58 гривень. На підставі зазначеного наказу ОСОБА_2 отримав додаткові грошові кошти до заробітної плати.
При цьому ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність в її діях реального конфлікту інтересів, а саме суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, не повідомила безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів при підписанні зазначеного наказу.
Таким чином, ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 порушила вимоги встановлені п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
24.02.2020 року ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини знаходячись за адресою в/ч НОМЕР_1 : АДРЕСА_2 , діючи у майнових інтересів близької особи підписала наказ №119 «Про преміювання працівників військової частини НОМЕР_1 », яким встановила своєму чоловікові ОСОБА_2 премію у розмірі 1252,58 гривень. На підставі зазначеного наказу ОСОБА_2 отримав додаткові грошові кошти до заробітної плати.
При цьому ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність в її діях реального конфлікту інтересів, а саме суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, видала вищевказаний наказ діючи у майнових інтересах близької особи, тобто прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.
Таким чином ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 порушила вимоги встановлені п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Відповідно до ч. 3 Вступу Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України» від 24.03.1999 року №548-XIV «обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому статуті визначаються, відповідними порадниками та положеннями».
Згідно п.6.3 Положення про військовий госпіталь (в/ч НОМЕР_1 ) Військово-медичний клінічний центр Південного регіону, командир в/ч НОМЕР_1 є прямим начальником усього особового складу, як закладу охорони здоров`я, а також прямим начальником зі спеціальних питань для особового складу медичних підрозділів зони адміністративно-територіальної відповідальності. Йому безпосередньо підпорядковуються начальники медичних підрозділів госпіталю.
Таким чином, ОСОБА_1 будучи тимчасово виконуючою обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до п. 1 примітки до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».
В судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення їй прав передбачених ст. 63 Конституції України,ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч 1,2 ст.172-7 КУпАП не визнала зазначила, що порядок призначення премії та доплат до заробітної плати військовослужбовцям чітко врегульований нормативно-правовими актами, а тому при призначенні премії їй та чоловікові нею не вчинялися дії і умовах реального конфлікту інтересів, оскільки вона не мала дискреційних повноважень щодо визначення розміру премії та доплат, крім того, чоловік не знаходиться у її безпосередньому підпорядкуванні, а є водієм відділення матеріально-технічного забезпечення, а вона в свою чергу працювала заступником начальника госпіталю військово-медичного департаменту, та виконувала обов`язки командира військової частини тимчасово.
Прокурор Григор`єв Д.Т. обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.ч .1,2 ст. 172-7 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника, висновок прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративних правопорушень відповідальність за які передбачена ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП

Так, в судовому засіданні було встановлено наступне.
23.10.2014 року наказом №140 майора медичної служби ОСОБА_1 було призначено на посаду заступника начальника госпіталю з медичної частини 450 військового госпіталю військово-медичного департаменту Міністерства оборони України.
Наказом від 01.09.2014 року №116 підписаним т.в.о. командира частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 було призначено на вакантну посаду водія відділення матеріально-технічного забезпечення з посадовим окладом 1218 гривень на місяць ОСОБА_2 .
Наказом від 24.06.2019 року №115 на підполковника медичної служби ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 на період хвороби командира частини з 24.06.2019 року по 28.06.2019 року.
Наказом від 08.10.2019 року №188 на підполковника медичної служби ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків командира військової частина НОМЕР_1 на період відрядження командира частини з 0 9.10.2019 року по 11.10.2019 року.
Наказом від 15.10.2019 року №192 на підполковника медичної служби ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 на період відпустки командира частини з 15.10.2019 року по 18.11.2019 року.
Наказом від 07.02.2020 року №25 на підполковника медичної служби ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 на період відпустки командира частини з 10.02.2020 року по 26.02.2020 року.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.10.1998 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб, прізвище після одруження у чоловіка « ОСОБА_3 », у дружини « ОСОБА_4 ».
Факт родинних зв`язків з ОСОБА_2 в судовому засіданні самою ОСОБА_1 не оспорювався.
Згідно пп. «г» п. 1 ч 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія Закону є військові посадові особи Збройних Сил України.
Статтею 41 Закону передбачено, що особи, зазначені у п.1, пп. «а» п.2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.
Абзацом 3 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що членами сім`ї є особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у. тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія та інше.
Згідно протоколів №609 та №610 від 18.11.2020 року 24.06.2019 року ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини знаходячись за адресою в/ч НОМЕР_1 : АДРЕСА_2 , діючи у майнових інтересах близької особи підписала наказ №259 «Про преміювання працівників військової частини НОМЕР_1 », яким встановила своєму чоловікові ОСОБА_2 премію у розмірі 2928,25 гривень. На підставі зазначеного наказу ОСОБА_2 отримав додаткові грошові кошти до заробітної плати.
Згідно протоколів №611 та №612 від 18.11.2020 року 28.10.2019 року ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини знаходячись за адресою в/ч НОМЕР_1 : АДРЕСА_2 , діючи у майнових інтересах близької особи підписала наказ №412 «Про преміювання працівників військової частини НОМЕР_1 », яким встановила своєму чоловікові ОСОБА_2 премію у розмірі 1269,44 гривень. На підставі зазначеного наказу ОСОБА_2 отримав додаткові грошові кошти до заробітної плати.
Згідно протоколів №607 та №608 від 18.11.2020 року 24.02.2020 року ОСОБА_1 будучи т.в.о. командира військової частини знаходячись за адресою в/ч НОМЕР_1 : АДРЕСА_2 , діючи у майнових інтересах близької особи підписала наказ №119 «Про преміювання працівників військової частини НОМЕР_1 », яким встановила своєму чоловікові ОСОБА_2 премію у розмірі 1252,58 гривень. На підставі зазначеного наказу ОСОБА_2 отримав додаткові грошові кошти до заробітної плати.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особа, зазначена у пунктах 1, 2 пп.1-4 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.
Адміністративним правопорушенням, що його передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, є неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. За ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Пункт 2 примітки до цієї статті визначає, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Отже, для висновку про наявність у особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.
При цьому, має бути визначено, в чому саме полягає приватний інтерес особи, в чому саме проявляється суперечність між цим приватним інтересом та службовими чи представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.
В силу підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, для цілей вказаного Закону, прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
- приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;
- реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.
Отже, обов`язковою ознакою конфлікту інтересів є наявність суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями особи, які можуть вплинути на прийняття рішення чи вчинення дій при виконанні особою службових повноважень.
Для наявності об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачається відповідальність за ч. 2ст. 172-7 КУпАП,необхідним є доведення самого факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів (в даному випадку прийняття одноособового рішення щодо призначення ОСОБА_2 премій, розмір яких відрізняється від розміру, визначених нормативно-правовими актами; призначення премій та нарахувань, що перевищують розмір премій іншим спеціалістам такого рівня та за такий самий обсяг роботи).
Більш того, одним із елементів об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення є наявність повноважень на прийняття рішення.
Згідно Положення про преміювання працівників ЗСУ (не військовослужбовців) військової частини НОМЕР_1 , що є частиною Колективного договору, прийнятого на загальних зборах трудового колективу 12 жовтня 2015 року.
Згідно п. 2.2.1 Положення розгляд питання щодо преміювання працівників в/ч НОМЕР_1 здійснюється командуванням разом із представниками трудового колективу.
Згідно довідки № 09 від 21 січня 2021 року , у військовій частині НОМЕР_1 (Запорізькій військовий госпіталь) відії відділення матеріально-технічного забезпечення підпорядковуються командиру відділення матеріально-технічного забезпечення згідно штату №27/279 від 30.07.2014.
Судом встановлено, що наказ №259 від 24.062019 року був виданий на підставі протоколу наради від 24.06.2019 з питань преміювання, на якій розглянуті подання начальників відділів про преміювання працівників за підсумками роботи у червні 2019 року. Учасниками наради, які кожен мають право голосу є п`ятеро осіб, однією із яких є ОСОБА_1 . Суд також звертає увагу що нарада від 24.06.2019 проведена також і за участю ТВП командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 .
Наказ №412 від 28.10.2019 року був виданий на підставі протоколу наради від 24.10.2019 з питань преміювання, на якій розглянуті подання начальників відділів про преміювання працівників за підсумками роботи у жовтні 2019 року. Учасниками наради, які кожен мають право голосу є четверо осіб, однією із яких є ОСОБА_1 .
Наказ №119 від 24.02.2020 року був виданий на підставі протоколу наради від 24.02.2020 з питань преміювання, на якій розглянуті подання начальників відділів про преміювання працівників за підсумками роботи у лютому 2020 року. Учасниками наради, які кожен мають право голосу є четверо осіб, однією із яких є ОСОБА_1 .
Отже, тимчасово виконуючи обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 не розробляє щомісячних наказі впро виплату грошової премії та щомісячних надбавок працівникам військової частини, які не є військовослужбовцями, не включає конкретних осіб до цих наказів, оскільки як встановлено матеріалами справи, наказ формується на підставі рішення наради з питань преміювання, до якого входять декілька осіб. Підставою для обговорення питань щодо преміювання є відповідні заяви рапорти) безпосередніх керівників співробітників військової частини, які не є військовослужбовцями.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції» «Особи, зазначені у підпунктах «а», «в-з» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близькими їм особам». У разі виникнення обставин, що порушують вимоги частини першої цієї статті, відповідні особи, близькі їм особи вживають заходів щодо усунення таких обставин у п`ятнадцятиденний строк.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням адміністративного судочинства є своєчасне,всебічне,повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом досліджені додані до протоколу та подані у судовому засіданні особою, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності письмові докази:
Витяг з наказу першого заступника Міністра оборони України №140 від 23 жовтня 2014 р., згідно якого увільненого від займаних посад і призначено майора медичної служби ОСОБА_1 , заступника начальника поліклініки начальника медичного відділення ( з кабінетами) 450 поліклініки (з денним стаціонаром) Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (на 625 ліжок), заступником начальника госпіталю з медичної частини 450 військового госпіталю (на 100 ліжок) військово-медичного департаменту Міністерства оборони України, ВОС-9020013;
-Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №115 від 24.06.2019 р. згідно якого з 24.06.2019 р. ОСОБА_1 тимчасово виконує обов`язки командира військової частини без права прийняття організаційно-штатних. Кадрових рішень на час перебування на лікарняному командира військової частини НОМЕР_1 підполковника медичної служби ОСОБА_5 ;
-Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №259 від 24.06.2019 р., згідно якого ОСОБА_6 будучи тимчасово виконуючої обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підписала наказ щодо преміювання працівників військової частини НОМЕР_1 за червень 2019 року, де з поміж інших працівників рахується водій відділення матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_2 ;
-Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 188 від 08.10.2019 р., згідно якого тимчасове виконання обов`язки командира військової частини покладено на підполковника медичної служби ОСОБА_6 , заступника начальника госпіталю з медичної частини-начальника частини, без права прийняття організаційно-штатних, кадрових рішень з 09 жовтня по 11 жовтня 2019 року;
-Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 192 від 15.10.2019 р., згідно якого тимчасове виконання обов`язки командира військової частини покладено на підполковника медичної служби ОСОБА_6 , заступника начальника госпіталю з медичної частини-начальника частини, без права прийняття організаційно-штатних, кадрових рішень з 15 жовтня по 18 листопада 2019 року;
-Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №412 від 28.10.2019 р., згідно якого ОСОБА_6 будучи тимчасово виконуючої обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підписала наказ щодо преміювання працівників військової частини НОМЕР_1 за жовтень 2019 року, де з поміж інших працівників рахується водій відділення матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_2 ;
-Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 25 від 02.02.2020 р., згідно якого тимчасове виконання обов`язки командира військової частини покладено на підполковника медичної служби ОСОБА_6 , заступника начальника госпіталю з медичної частини-начальника частини, без права прийняття організаційно-штатних, кадрових рішень з 10 лютого по 26 лютого 2020 року;
-Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №119 від 24.02.2020 р., згідно якого ОСОБА_6 будучи тимчасово виконуючої обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підписала наказ щодо преміювання працівників військової частини НОМЕР_1 за лютий 2020 року, де з поміж інших працівників рахується водій відділення матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_2 ;
-Посадова інструкція заступника начальника госпіталю з медичної частини-начальник частини, з якою ОСОБА_1 ознайомлена під власний підпис 23.10.2014 р.;
-Свідоцтво про одруження від 21.10.1998 р. запис №1267, виданий відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 19.08.1998 р.;
-Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2014 р. №116, відповідно до якого ОСОБА_2 прийняли та призначили на посаду водія відділення матеріально-технічного забезпечення;
-Посадова інструкція водія (працівника ЗСУ), відповідно до якої ОСОБА_2 02.01.2015 р. під власний підпис з нею ознайомлений;
-Положення про військовий госпіталь (військова частина НОМЕР_1 ) військово-медичного клінічного центру Південного регіону;
-Колективний договір військової частини НОМЕР_1 , який прийнятий на загальних зборах трудового колективу 12.10.2015 р.;
-Лист Міністерства оборони України Східного територіального відділу з питань запобігання та виявлення корупції від 11.09.2020 р. №200/СТВ, згідно якого перевіркою встановлені факти порушень антикорупційного законодавства начальником госпіталю з медичної частини-начальника частини підполковником медичної служби ОСОБА_1 та вище ви кладене доведено до відома Начальника управлення стратегічних розслідувань в Запорізькій області ДСР НП України;
-Лист Служби Безпеки України від 06.10.2020 р. №59/3//2-1229.
Отже, дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджується, що ОСОБА_1 як особа, яка тимчасово виконувала обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 , не мала можливості вплинути на розмір (не було можливості обрати розмір) виплат водії відділення матеріально-технічного забезпечення, а відтак у неї не було дискреційних повноважень та відповідно реального конфлікту інтересів.
З огляду на наведені висновки про не підтвердження обставин наявності саме реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 як складової діяння, передбаченого ч.1ст.172-2КУпАП,а також обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-2КУпАП, суд вважає недоведеними в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, що їй інкримінуються.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Суд також звертає увагу на положення ст. 38 КУпАП щодо строку накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до норми ч. 2, 3 ст. 38 КУпАП (у редакції чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 ) Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Моментом виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день отримання компетентними органами інформації, з якої вбачається наявність в діянні особи ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Згідно листа Східного територіального відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України від 11.09.2020 р. №200/СТВ, станом на 11.09.2020 року перевіркою встановлені факти порушень антикорупційного законодавства начальником госпіталю з медичної частини-начальника частини підполковником медичної служби ОСОБА_1 та вище ви кладене доведено до відома Начальника управлення стратегічних розслідувань в Запорізькій області ДСР НП України.
Таким чином, правопорушення, яке інкримінується особі, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, було виявлене ще до 11.09.2020 року, коли висновки щодо проведення перевірки були викладені у вищезазначеному листі.
Згідно ст. 247 КУпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення к моменту розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Отже, на момент розгляду матеріалів у справі про адміністративне правопорушення сплив строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 КУпАП
Керуючись ст.ст. 33-36, 172-7, 221, 252, 283-284 КУпАП, пп. 1, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ:
Справи про адміністративне правопорушення 331/4493/20 (провадження №3/331/1863/2020), 331/4490/20 (провадження №3/1861/2020), 331/448/20 (провадження 3/331/1859/2020), 331/4609/20 (провадження №3/331/1911/2020), 331/4492/20 (провадження №3/331/1862/2020), 331/4487/20 (провадження №3/331/1858/2020) обєднати в одне провадження. Об`єднаній справі присвоїти номер 331/4487/20 (провадження №3/331/1858/2020).
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з моменту проголошення постанови.

Суддя: Д.М. Кольц