КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Спаського А.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника Спаського А.Ю. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.04.2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постанови, 25.02.2021 року о 01 год. 50 хв. на просп. Науки, 159, ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, сплутане мовлення, який від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Спаський А.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.04.2021 року та закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при розгляді даної справи суд першої інстанції неповно і не об`єктивно з`ясував усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам.

При цьому апелянт вказує, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції під час керування,які встановили та відобразили у протоколі, що ОСОБА_1 нібито керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, ще до їх прибуття на місце події.

Також посилається на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), якою встановлено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, оскільки після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, поліцейський не направляв його до медичного закладу для проходження такого огляду і в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, а також відсутні дані про його відсторонення від керування транспортним засобом, що в сукупності з іншими доказами свідчить про порушення поліцейськими встановленої процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Крім того апелянт зазначає, що ОСОБА_1 спочатку погодився пройти тест на стан сп`яніння в закладі охорони здоровця, однак через деякий час під тиском поліціцейського останній відмовився від огляду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Спаського А.Ю. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, з огляду на наступне.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №254168 від 25.02.2021 року (а.с. 1), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, сплутане мовлення), при цьому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями цих свідків, які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі (а.с. 5); даними рапорту інспектора поліції Т. Антонюка від 25.02.2021 року (а.с. 3) щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення; розпискою гр. ОСОБА_4 , який зобов`язався доставити автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 за місцем стоянки за адресою: м. Київ, вул. Гмирі, 9-А та не допускати ОСОБА_1 до керування даним автомобілем (а.с. 4), що підтверджує факт його відсторонення від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 8), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення і цим даним надано належну правову оцінку, з якою також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , який стверджував, що не керував транспортним засобом, а за кермом автомобіля перебував його напарник, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення ним пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Як зазначено у рапорті поліцейського УПП у м. Києві Т. Антонюка від 25.02.2021 року (а.с. 3), 25.02.2021 року о 02 год. 11 хв. прибувши на виклик за адресою: м. Київ, просп. Науки, 159, було виявлено екіпаж служби охорони ТОВ «Охорона і безпека» в складі двох охоронців, які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Згідно даних з камер відеоспостереження автомийки «Лакшері» останні прибули за вказаною адресою о 01 год. 50 хв. на автомобілі «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала особа схожа на гр. ОСОБА_1 , і згідно повідомлення оперативного чергового ТОВ «Охорона і безпека» ОСОБА_4 , який згодом прибув на місце події, ОСОБА_1 на той момент перебував на чергуванні на посаді водія-охоронця, а тому, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння.

Крім того, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 8) зафіксовано, що інший охоронець, який за версією ОСОБА_1 керував транспортним засобом, під час спілкування з поліцейським на місці події спочатку повідомляв, що він не керував автомобілем і не має посвідчення водія, однак через деякий час вже вказував, що саме він був за кермом.

Отже, вказаний відеозапис повністю підтверджує дані викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та обставини зазначені у рапорті поліцейського Т. Антонюка від 25.02.2021 року (а.с. 3) і спростовує доводи апеляційної скарги захисника Спаського А.Ю. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Апеляційні доводи про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015), оскільки після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський не направляв його до медичного закладу для проходження такого огляду і в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, а також відсутні дані про його відсторонення від керування транспортним засобом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки дії поліцейського зафіксовані на відеозаписі, з якого вбачається, що поліцейський в присутності двох свідків неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, однак останній не надав однозначної відповіді, постійно стверджуючи, що не керував транспортним засобом, що вірно було розцінено працівниками поліції, як відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що засвідчили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях, а тому водій ОСОБА_1 не направлявся поліцейським до медичного закладу для проведення його огляду на стан сп`яніння у зв`язку з відмовою останнього проходити такий огляд.

Апеляційні твердження захисника про те, що ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд в медичному закладі, однак через деякий час відмовився від огляду під тиском поліцейського, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять і під час апеляційного розгляду справи апелянтами не наведено жодних доказів на підтвердження цих обставин, а інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки, в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду справи апелянтами не наведено.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Голосіївського районного суду М. Києва від 08.04.2021 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Спаського А.Ю., подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду М. Києва від 08 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Провадження №33/824/2608/2021 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Справа №752/7085/21

Головуючий у І інстанції - Валігура Д.М.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.