Єдиний унікальний номер 382/1120/20
Апеляційне провадження № 33/824/2312/2021
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Яготинського районного суду Київської області від 25 березня 2021 року, прийняту відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 22 серпня 2020 року близько 11 год. 40 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 21121 д.н.з. НОМЕР_1 , на 103 км +800 м автошляху Київ-Харків при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу BMW 328iд.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку в тій смузі руху, в яку він мав намір перестроюватись, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 25 березня 2021 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, потерпіла від ДТП особа - ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на постанову Яготинського районного суду Київської області від 25 березня 2021 року, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

02 червня 2021 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити оскаржувану постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

03 червня 2021 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшли доповнення до апеляційної скарги.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскаржувану постанову було прийнято 25 березня 2021 року, відтак останній день для подачі апеляційної скарги на оскаржуване рішення з врахуванням вихідного дня - 05.04.2021 року. З клопотання про поновлення процесуального строку вбачається, що ОСОБА_1 не отримував копію оскаржуваної постанови, а про вказану постанову дізнався з ЄДРСРУ лише 03.04.2021 року. При цьому матеріали справи не містять доказів вручення чи ознайомлення ОСОБА_1 з оскаржуваною постановою до зазначеної дати, а апеляційну скаргу було подано в межах 10-ти денного строку після зазначеної апелянтом дати. За таких умов строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, відтак є обґрунтовані підстави для його поновлення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою потерпілої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Свої висновки про відсутність складу інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення суд першої інстанції ґрунтував насамперед висновком експерта № 705 від 10 вересня 2020 року, в якому експерт зазначив про наявність причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та діями саме ОСОБА_1 таку свою позицію експерт обґрунтовував аналізом розрахованої ним швидкості руху автомобіля ОСОБА_1 та часу, на протязі якого автомобіль ОСОБА_2 перебував в площині смуги руху, по якій рухалося авто ОСОБА_1 . Співстваивши свої висновки з цього приводу експерт й прийшов до висновку про те, що саме у зв`язку з перевищенням швидкості руху ОСОБА_1 не зміг зупинити авто без зіткнення з авто ОСОБА_2 , в той час як при русі з дозволеною швидкістю він би зміг уникнути такого зіткнення.

Вказану позицію суд апеляційної інстанції оцінює критично з огляду на наступне:

З аналізу висновку експерта № 705 від 10 вересня 2020 року вбачається, що всі свої висновки, в тому числі щодо швидкості, з якою рухався ОСОБА_1 , та часу перестроювання авто ОСОБА_2 у іншу смугу руху, здійснено експертом на підставі розрахунків, в яких він приймав швидкість руху авто ОСОБА_2 - 50 км/год.

Зокрема, оцінивши розмір пошкоджень обох авто а також взявши за основу швидкість руху авто ОСОБА_2 - 50 км/год, експерт вирахував енергію зіткнення, з якої зробив висновок, що ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 139,0-147,4 км/год. Співставивши відстань, яку авто ОСОБА_2 проїхало, виїхавши на смугу руху ОСОБА_1 , та швидкість руху авто ОСОБА_2 50 км/год, експерт визначив час, протягом якого авто останнього перебувало в зазначеній смузі руху (3.64 - 3.89 с). З вищевказаних даних експерт визначив, що при швидкості руху 139,0-147,4 км/год авто ОСОБА_1 проїхало 140,5 - 159,3 м. При цьому, у різі руху з дозволеною швидкістю 110 км/год, ОСОБА_1 встиг би зупинити авто за вказану відстань та час. Саме з цього експерт й вирішив про те, що ДТП сталося саме у зв`язку з діями ОСОБА_1 .

З наведеного вище вбачається, що усі вказані розрахунки ґрунтуються виключно на швидкості руху ОСОБА_2 - 50 км/год. У разі врахування у застосованих експертом розрахунках швидкості руху ОСОБА_2 , навіть ненабагато більшої від зазначеної, змінюються результати обрахунків і щодо швидкості руху ОСОБА_1 , і часу, протягом якого авто ОСОБА_2 перебувало в смузі руху, де сталося зіткнення, і відстані, яку проїхало за цей час авто ОСОБА_1 , відтак і висновок про те, що ДТП сталося саму у зв`язку з діями останнього.

Дослідивши матеріали справи, апеляційним судом було встановлено, що в них не міститься жодного доказу з приводу того, з якою саме швидкістю рухався ОСОБА_2 при зіткненні. Зазначену вище швидкість руху у 50 км/год експерт прийняв виключно на підставі слів самого ОСОБА_2 , про що прямо зазначив на 14 сторінці свого висновку.

Враховуючи те, що вказана швидкість руху ОСОБА_2 жодним чином та жодними документами не підтверджена, вищевикладені висновки експерта мають бути оцінені критично.

Іншою підставою для такого відношення до оцінки висновку експерта є його обрахунки швидкості зіткнення двох автомобілів зважаючи на розмір їх пошкоджень. В представленому до суду дослідженні експерт жодним чином не вказує, що він досліджував автомобілі сторін. Нездійснення огляду автомобілів в натурі не заперечувалося в судовому засіданні й представником ОСОБА_2 , яка зазначила, що експерт такі висновки робив на підставі фотографій автомобілів та наявних на них пошкоджень конструктивних елементів. Містяться вказівки на це й у самому висновку експерта.

Суд звертає увагу на те, що із зазначених експертом фотографій пошкоджених авто, а також технічних характеристик обох авто, експерт дійсно міг вирахувати площу пошкоджених деталей та конструктивних елементів, тобто фактичну площу зіткнення автомобілів. В той же час, обрахунки експерта враховують не лише площу зіткнення, але й глибину спричинених пошкоджень, яку експерт також визначив з доданих до свого висновку фотографій. При цьому на жодній з представлених фотографій немає будь-якого масштабую чого маркування чи даних, у зв`язку з чим глибину здійснених вм`ятин визначити лише з фото неможливо. За таких умов обрахунки експерта виглядають сумнівними ще й з цього приводу.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість врахування при вирішенні справи наявний в її матеріалах висновок експерта № 705 від 10 вересня 2020 року.

Натомість матеріали справи містять схему ДТП та пояснення його учасників. Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 здійснював перестроювання в смугу руху, по якій рухався ОСОБА_1 , відтак у відповідності до положень п. 10.3 Правил дорожнього руху мав здійснити це таким чином, аби не причиняти необхідності для авто, яке рухається в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, ні змінювати напрямок руху, ні тим паче, здійснювати екстремальне гальмування.

В даному випадку вказані вимоги не були дотримані, що і спричинило зіткнення зазначених вище автомобілів, відтак й наявність підстав для висновку про те, що ДТП сталося з вини саме ОСОБА_2 .

За таких обставин постанова суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтовано, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи те, що відповідно до ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення становить три місяці, а в даному випадку такий строк відносно ОСОБА_2 сплив, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Яготинського районного суду Київської області від 25 березня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адмінстартивного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба