ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП, -

встановив:

26.03.2021 року ОСОБА_1 о 02 год. 25 хв. у м. Одеса, Французький бульвар, 60Б, керуючи автомобілем «Toyota», державні номерні знаки НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai», державні номерні знаки НОМЕР_2 , в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.

Далі, 26.03.2021 року ОСОБА_1 о 02 год 25 хв у м. Одеса, Французький бульвар, 60Б, керуючи автомобілем «Toyota», державні номерні знаки НОМЕР_1 та став учасником ДТП з автомобілем «Hyundai», державні номерні знаки НОМЕР_2 , не зупинився та залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху України , за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. При цьому ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою. Однак, суд не визнає причину неявки притягуваного в судове засідання поважною виходячи з наступного.

Так, справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 20.04.2021 року та її призначено до розгляду на 29.04.2021 року. 28.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відкладення судового розгляду та надання йому часу для укладення договору з захисником, у зв`язку з чим судовий розгляд справи відкладено на 19.05.2021 року. 19.05.2021 року ОСОБА_1 з`явився до суду та заявив клопотання про відкладення судового розгляду та виклик свідків у справі, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 07.06.2021 року. 07.06.2021 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак 04.06.2021 року особисто до канцелярій суду подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою не надавши при цьому суду підтверджуючих документів, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 18.06.2021 року. 18.06.2021 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак 17.06.2021 року особисто до канцелярій суду подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою, надавши суду копію виписку із медичної картки, згідно якої він перебував на амбулаторному лікуванні з 07 по 10 червня 2021 року.

Надаючи оцінку такій процесуальній поведінці ОСОБА_1 , суд визнає її такою, що свідчить про зловживання останнім процесуальними правами, про що свідчать його конкретні дії, спрямовані на введення суду в оману про його хворобу, затягування розгляду справи. При цьому, суд констатує, що хоча у КУпАП не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права та суд зауважує, що процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання. Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.

За таких обставин, суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився без поважних причин, суд оцінює таку його поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді та переслідування мети затягнути розгляд справи у суді, спливу строків, визначених ст.38 КУпАП.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

19.05.2021 року ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованого правопорушення не визнав та да суду пояснення про те, що у вказані в протоколі дату та час дійсно знаходився за вказаною адресою та шукав місце для паркування, але ніяких ДТП з припаркованими автомобілями не скоював. Механічні пошкодження на його автомобілі наявні від інших ДТП.

Вирішуючи питання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд виходить з наступного.

Вина ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 145461 від 12.04.2021 р., підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, копією письмових пояснень ОСОБА_2 , показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та наданим свідками ДТП відеозаписом, на якому зафіксовано як «Тойота» сірого кольору покидає місце ДТП.

Крім того, судом безпосередньо в були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили суду, що проживали в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . 26.03.2021 року, приблизно о 02:30 год знаходячись на балконі бачили, як автомобіль марки «Тойота» сірого кольору їхав у дворі та здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай» білого кольору та зачепив ще один автомобіль. Потім одразу поїхав з місця ДТП. Вони ж побачивши момент ДТП почали знімати на відео та зафіксували, як «Тойота» сірого кольору покидає місце ДТП.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів показання згаданих свідків, оскільки підстав та обставин про їх заінтересованість у вирішенні справи не встановлено. Крім того, ці свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність та їх показання у суді повністю співпадають з показаннями, наданими ними під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та узгоджуються з іншими доказами, зібраними у справі та дослідженими судом.

Оцінюючи відеозапис з місця події, наданий суду свідками, який вони здійснювали на власний мобільний телефон, в сукупності з іншими доказами, які були досліджені судом, суд зазначає, що він в повній мірі узгоджується з обставинами, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення, частковими показаннями самого ОСОБА_1 про те, що у зазначені в протоколах дату та час він на своєму автомобілі перебував за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 60Б та шукав місце для паркування, показаннями допитаних судом свідків та ставить під сумнів об`єктивність показань ОСОБА_1 в тій частині, що він не скоював ДТП. З урахуванням досліджених судом письмових доказів та показань свідків, у суду не викликає сумніву, що на відеозапису зафіксований саме автомобіль ОСОБА_1 , хоча останній заперечує ці очевидні речі.

З огляду на встановлені судом обставини та досліджені докази суд розцінює показання ОСОБА_1 як такі, що не відповідають дійсності, до уваги їх не приймає, та визнає такі показання як мету уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.3.б ПДР України, який передбачає, що водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, та п. 10.9 ПДР України, який передбачає, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, керуючи автомобілем «Toyota», рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai», в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого порушивши п. 2.10 ПДР залишив місце ДТП.

Таким чином з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, з урахуванням, що справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП одночасно розглядаються Приморським районним судом м. Одеси, суд вважає за необхідне об`єднати їх в одне провадження та накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ст.122-4 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєних правопорушень, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .

Обставин, які відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст. ст. 40-1, 122-4, 124, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 єдиний унікальний номер справи 522/7096/21, провадження №3/522/5826/21, об`єднати в одне провадження, зі справою 522/7096/21, провадження № 3/522/5832/21, присвоївши єдиний унікальний номер справи 522/7096/21, провадження №3/522/5826/21.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 454 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

18.06.21

Єдиний унікальний номер справи: №522/7096/21

Номер провадження №3/522/5826/21

Головуючий суддя Русєва А.С.