Справа № 344/8923/21
Провадження № 3/344/4209/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 28 травня 2021 року о 16 год. 36 хв. по вулиці Вовчинецька, 225-А у місті Івано-Франківськ керуючи транспортним засобом марки Honda Civic, державний номерний знак НОМЕР_2 будучи учасником Дорожньо-транспортної пригоди покинула місце ДТП, чим порушила вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні висловила свої заперечення щодо обставин які наведені у протоколі про інкриміноване їй адміністративне правопорушення, а саме вказала, що вона припаркувала свій автомобіль на стоянці біля магазину, що знаходиться по вулиці Вовчинецька, 225-А у місті Івано-Франківськ та пішла у магазин за покупками, коли вона повернулась із магазину не побачивши жодних змін у паркуванні свого транспортного засобу а також його механічного стану поїхала із по своїх власних потребах. Через невеликий проміжок часу вона побачила незначне пошкодження свого автомобіля та звернулась до органів національної поліції, в ході перевірки, а саме перегляду камер спостереження магазину у якому вона перебувала працівниками поліції встановлено, що за час її перебування у магазині її транспортний засіб було пошкоджено іншим транспортним засобом під час виїзду його із паркомісця. Вказує, що їй не відомо на яких підставах щодо неї складено даний адміністративний протокол, оскільки не вважає себе винуватою, а тому просить суд взяти до уваги наведені нею обставини та закрити провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КупАП у звя`зку з відсутністю у її діях складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП, передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Отже диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших норм або правил.

Згідно п. 2.10а Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками міліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Так, при встановленні в діях водія ОСОБА_1 наявності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП слід враховувати що об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з пояснень наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні, остання на час вчинення ДТП була відсутня біля свого автомобіля, а при поверненні з магазину не помітила жодних змін, ані з місцем розташування свого транспортного засобу, ані його механічного стану, а тому поїхала у справах. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно залишила місце пригоди, оскільки остання покинула вказане місце не володіючи інформацією що така пригода відбулась з участю її транспортного засобу, оскільки механічних пошкоджень одразу не помітила. Таким чином даний факт свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на залишення місця транспортної пригоди, а відтак в її діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

Підсумовуючи викладене, враховуючи пояснення ОСОБА_1 суд дійшов висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та враховуючи положення ст.62 Конституції України, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122-4, 247, 283,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Тринчук