Провадження № 3/679/403/2021
Справа № 679/750/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ID карта НОМЕР_1 від 28 серпня 2020 року, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №527482 від 02 квітня 2021 року, 26 березня 2021 року приблизно о 03 годин 00 хвилин в АДРЕСА_2 за місцем свого проживання ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді ображав словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою своїй матері ОСОБА_2 , своїми діями останній вчинив домашнє насильство.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки останній повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Потерпіла ОСОБА_2 також у судове засідання не з`явилась. З матеріалів справи убачається, що остання повідомлялася секретарем судового засідання в телефонному режимі.

Суддя, дослідивши матеріали справи дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суддя виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, при ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення додано:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №527482 від 02 квітня 2021 року, в якому зазначені обставини вчинення адміністративного правопорушення;

-рапорт старшого інспектора СРПП №3 ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Дроздова О.І. від 29 березня 2021 року;

-форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29 березня 2021 року;

-терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №0403314 від 02 квітня 2021 року;

- письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 29 березня 2021 року.

- копією постанови судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Оцінюючи письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 29 березня 2021 року, суддя вважає, що такий доказ є недопустимим, зважаючи на таке.

Як установлено зі змісту письмових пояснень ОСОБА_2 , які відібрані поліцейським Штогрином І.В. 29 березня 2021 року, в таких зазначено, що вони записані з слів потерпілої вірно, прочитано, проте такі нею не підписані.

При цьому, також звертається суддею увага на те, що в письмових поясненнях відсутнє засвідчення в належний спосіб відмови ОСОБА_2 від підписання своїх же письмових пояснень. Остання не з`явилась у судове засідання, не підтвердила обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Означене викликає сумнів у суду у тому, що вказані пояснення ОСОБА_2 взагалі надавала.

Отже, за відсутності отриманих у встановленому законом порядку письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , то суддя піддає сумніву достовірність таких письмових пояснень, а тому вони не можуть бути використані в процесі доказування.

Щодо рапорту ст. інспектора чергового СРПП №3 ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Дроздова О.І. та форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29 березня 2021 року, то, на переконання судді, такі не є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП.

Будь-яких інших доказів матеріали справи не містять.

Окрім того, в суті правопрушення, яке інкримінується для ОСОБА_1 не зазначено, що його дії завдали чи могли завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Сам лише протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №527482 від 02 квітня 2021 року складений щодо ОСОБА_1 не може бути тим єдиним доказом, який вказує на винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення і на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі кваліфікацію адміністративного правопорушення, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

При цьому, судом беруться до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких останній заперечує обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з цим, суддя приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі слід закрити за недоведеністю вини.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Гавриленко