Справа№464/7425/20
пр.№ 3/464/236/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Чорна С.З., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Детинича П.І., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої Колодій Ю.Ю., розглянувши в відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої вчителем ПШ "Академія Знань",

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №110601 від 09.12.2020, встановлено, що ОСОБА_1 по місцю проживання АДРЕСА_1 виражалася до своєї сестри ОСОБА_2 нецензурною лайкою, кричала, чим вчинила домашнє насильство.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повністю заперечила свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення та надала пояснення про те, що не вчиняла протиправних дій відносно сестри ОСОБА_2 . Зазначила, що між нею та сестрою неприязні відносини, оскільки сестра зловживає спиртними напоями. 17.11.2020 близько 20.00 год. вона прийшла з роботи, хотіла пройти в ванну кімнату та побачила, як ОСОБА_2 в п`яному вигляді курить в квартирі, на що зробила їй зауваження, сестра почала її ображати, виражалась нецензурною лайко. Вона пішла в свою кімнату та виклика поліцію, після приїзду працівники поліції склали протокол на ОСОБА_2 , остання в свою чергу також написала заяву на неї, внаслідок чого склали протокол відносно неї.

Захисник Детинич П.І. під час розгляду справи зазначив, що жодних доказів вчинення даного адміністративного правопорушення не надано, а також не долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Просив справу закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 , пояснила, що в неї з сестрою ОСОБА_1 конфлітні відносини вже 6-7 років. 17.11.2020 в неї з сестрою на кухні виник конфлік, внаслідок якого ОСОБА_1 почала її ображати, словесно пригнічувати, зазначила, що сестра до неї не застосовувала фізичного насильства. Оскільки вона мала відчуття страху викликала поліцію, в результаті чого працівники поліції склали на ОСОБА_1 протокол.

Представник потерпілої Колодій Ю.Ю. в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 провокує конфлікти, оскільки вважає, що у них виникає спір щодо житла.

Під час розгляду справи свідок ОСОБА_3 надав показання про те, що проживає разом із співмешканкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , більше семи років. 17.11.2020 коли прийшов з роботи побачив ОСОБА_2 в пригніченому стані, вона розказала, що в неї був конфлікт з сестрою. Особисто не чув, щоб ОСОБА_1 виражалася до потерпілої нецензурними словама та кричала. 17.11.2020 в квартирі були: ОСОБА_2 , він, ОСОБА_1 , її чоловік та їх дочка ОСОБА_4 , яка була закрита в своїй кімнаті.Також зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають проблеми з алкоголем.

Свідок ОСОБА_5 , є донька особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надала показання про те, що 17.11.2020 її мама прийшла з роботи та йшла у ванну кімнату. ОСОБА_2 пішла за нею та почала її ображати, сильно кричати. В цей час мама пішла в свою кімнату для того, щоб викликати поліцію. Вона була присутня коли приїхали працівники поліції. Крім, цього зазначила, щоб ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, внаслідок чого виникають конфлікти.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, потерпілої, представника потерпілої, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 110601 від 09.12.2020, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, їй у вину ставиться вчинення домашнього насильства за тих обставин, що вона за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 вчинила відносно своєї сестри ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, а саме: виражалась нецензурною лайкою, кричала.

При розгляді справи встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на протязі тривалого часу склались напружені, конфліктні відносини

Факт домашнього насильства, що проявлявся у вчиненні ОСОБА_1 дій, а саме: виражання нецензурною лайкою, викрикування в сторону потерпілої не знайшли свого підтвердження.

Суд звертає увагу на те, що жодним доказом наданого суду не підтверджено вчиненням ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї сестри, об`єктивні докази цього відсутні.

З огляду на наведене, відсутні обставини, які б вказували на наявність свідомих, умисних дій ОСОБА_1 , які б свідчили про її намір заподіяти психологічне насильство щодо сестри ОСОБА_2 ..

Суть правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, зводиться до вчинення таких дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, об`єктивна сторона складу ч.1 ст.173-2 КУпАП має обов`язкову ознаку - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Проте, з пояснень свідків не вбачається, що дії ОСОБА_1 могли завдати ОСОБА_2 чи завдали їй психологічної шкоди, встановлення настання якої є обов`язковим.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні в справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey no. 33401/02 від 09.06.2009) Європейський суд прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливішим є наявність ефективних механізмів їхньої реалізації.

Для того, щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством. Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперераховані ознаки. Ескалація конфлікту може привести до насильства, та не обов`язково завжди приводить.

Також при прийнятті рішення у справі підлягає застосуванню конституційний принцип, закріплений у ст.62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, в ході судового розгляду даної справи не встановлено в діях ОСОБА_1 відносно сестри ОСОБА_2 всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та доказів щодо наявності саме домашнього насильства зі сторони ОСОБА_1 , по відношенню до її сестри, що свідчить про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу цього правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 11.02.2021.

Суддя С.З. Чорна