ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 Справа №607/19763/20

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника, адвоката Гриба О. В.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особу з інвалідністю 2 групи,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

13 листопада 2020 року о 03 год. 30 хв. в м. Тернополі на вул. 15 квітня водій керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» № ARBF0278 (повірка дійсна до 27 березня 2021 року) та огляду у КНП ТОМЦСНЗ ТОР відмовився в категоричній формі в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, обставини, зазначені в протоколі, заперечив. Пояснив суду, що 13 листопада 2020 року о 04 год. ночі їздив у с. Смиківці, оскільки сусіди повідомили про можливе пограбування дачі. Повернувся назад в м. Тернопіль на вул. Київська, 9, де припаркувався в дворі свого будинку, за його автомобілем припаркувалося авто поліцейських з увімкненими проблисковими маячками. Працівники поліції спочатку запитали, чому не розмитнений автомобіль, на що він відповів, що є особою з інвалідністю, а тому розмитнення проводиться відповідно до закону, а потім ходили кругом авто і повідомили йому про наявність у нього ознак сп`яніння. На місці ОСОБА_1 відмовився проходити огляд, тому що сумнівався у стерильності муштука, погодився пройти огляд в медичному закладі, але працівники поліції відмовилися його туди везти. Він є інвалідом 2-ї групи, щороку проходить лікування у психоневрологічній лікарні, а відтак за станом здоров`я просив працівників поліції викликати «швидку». Поліцейські відмовилися, натомість викликали евакуатор, ОСОБА_1 закрив собою автомобіль та не дозволяв його евакуювати, а тому працівники поліції потягнули його та кинули в сторону.

Захисник Гриб О. В. подав суду письмові пояснення, у яких просив суд провадження у справі № 607/19763/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1. ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Покликався на те, що огляд на стан сп`яніння технічним приладом, газоаналізатором «Alcotest Drager», особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не проводився, оскільки мундштук приладу, запропонованого для проходження перевірки був нестерильний. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, який переніс ряд важких черепно-мозкових травм та операційного втручання, боячись бути зараженим Covid19, оскільки таке зараження могло бути критичним для його життя, був змушений відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу. Разом з тим ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. З обох пояснень свідків, котрі містяться у матеріалах справи № 607/19763/20, є очевидним є той факт, що свідки не можуть самостійно ствердити тих обставин, про які свідчать, а натомість зазначають, що вони почули таку версію від працівників поліції, та записали свої свідчення з чиїхось слів. Також вважає, що представник органу поліції впливав на свідків у той спосіб, що створив їм пре диспозицію про те, який негативний є водій та вказав, що саме свідкам слід вказати у поясненнях, так вони відповідно і здійснили, зазначивши, що усе ними підписане є почуте зі слів поліції. ОСОБА_1 перебував у медичній масці, відтак різкий запах алкоголю з ротової порожнини не видавалось би можливим відчути. Тремтіння пальців рук ОСОБА_1 викликано адреналіном та стресом у зв`язку із агресивною поведінкою працівників поліції щодо нього, та у зв`язку із безпідставним вилученням працівниками поліції його транспортного засобу «Фольксваген Гольф», котрий знаходився на стоянці біля дому по вул. Київська, буд. 9. Окрім цього, працівник поліції під час незаконної спроби евакуювати машину, силою штовхнув ОСОБА_1 у такий спосіб, що той впав під автомобіль та вдарився головою об тротуар. Із матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції не надано усього матеріалу відео фіксації, натомість надано окремі вирізані уривки відео, за котрими не можливо довести факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на момент відео зйомки. Із матеріалів відео фіксації, наданих органом Національної поліції не вбачається наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 на момент складання протоколу. Зокрема, у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не була порушена координація рухів, він вільно переміщався без будь-яких ускладнень щодо руху. Не порушена мова, немає розтягування слів чи фраз; сам процес мовлення чіткий - вільно спілкується із інспекторами без втрати сюжету розмови та логіки мислення. Поведінка його повністю відповідає обстановці, враховуючи пережитий стрес через незаконне вилучення працівниками поліції його автомобіля.

Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_2 суду показала, що минулого року у п`ятницю десь о 3 год. ночі їх зупинили патрульні біля кільця у м. Тернополі та попросили засвідчити факт відмови водія від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння. За кремом автомобіля ОСОБА_1 вона не бачила, ці обставини відомі свідку зі слів поліцейських. Свідок перебувала в автомобілі патрульних інспекторів та бачила на відстані 12 м. ОСОБА_1 , який стояв біля транспортного засобу та був збентежений, говорив на підвищених тонах, не хитався. В присутності свідка ОСОБА_1 сказав, що не поїде здавати тест, просив викликати швидку. Чи пропонували йому проїхати в лікувальний заклад свідок не пригадує.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показав, що в листопаді 2020 року біля 4 год. ночі його зупинив інспектор та попросив засвідчити факт відмови водія від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння. Вони з ОСОБА_2 стояли і дивилися, а інспектор написав, що водій відмовився проходити тест, що свідки підписали та поїхали. Свідок бачив ОСОБА_1 на відстані 1 1,5 м., він поводився активно, доказував свою правоту. Чи керував транспортним засобом ОСОБА_1 свідок не бачив, про це повідомили інспектори поліції та сказали, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, пропонували йому пройти тест на місці або їхати в лікувальний заклад, на що він відмовився.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що проживає за адресою АДРЕСА_2 . В п`ятницю 13 листопада 2020 року працював вдома, о 04 год. ночі вийшов на балкон, побачив ОСОБА_1 та двох членів екіпажу патрульної поліції, які сперечалися. Вони мали намір забрати його автомобіль, але ОСОБА_1 хотів їхати в лікарню тільки на швидкій. Тоді свідок пішов на кухню. Коли повернувся, то побачив, як ОСОБА_1 закрив свій автомобіль, щоб його не забрав евакуатор, а поліцейські відтягнули його та кинули позаду. Що було дальше свідок не бачив, пішов працювати з документами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, покази свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Посадовою особою, яка порушила провадження в справі про адміністративне правопорушення шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення інкримінується ОСОБА_1 порушення вимоги. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (з наступними змінами), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з визначенням термінів, наведеному у п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно з п. 2 Розділом 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статі 266 КУпАП (п. 7 Інструкції).

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, працівник поліції при настанні певних умов повинен забезпечити доставку водія до медичного закладу. Термін «забезпечення» у тлумачному словнику означає «створення надійних умов для здійснення чого-небудь», а відтак доставка водія до медичного закладу автомобілем швидкої медичної допомоги, за наявності для цього об`єктивних підстав, не буде суперечити нормам закону.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак просив забезпечити його доставку в такий заклад каретою швидкої допомоги, оскільки мав побоювання за стан свого здоров`я через отримані ним тяжкі травми , які стали наслідком встановлення інвалідності. Дані обставини підтверджуються пенсійним посвідченням серія НОМЕР_2 , видане ОСОБА_1 . Пенсійним фондом України 11 червня 2018 року довічно, вид пенсії по інвалідності, 2 грп. загальне захворювання, а також випискою № 0453 із медичної карти стаціонарного хворого відділення когнітивних розладів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 за період з 07 травня 2018 року по 16 травня 2018 року. Ці обставини підтверджено також і показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Отож, тільки в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та відмови від проходження ним огляду в медичному закладі у працівників поліції були б підстави для складання щодо ОСОБА_1 протоколу за порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху - за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки не забезпечено ОСОБА_1 можливість пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що вказує на відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відповідно і на відсутність складу вказаного адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності. Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які приєднані д протоколу судом відхиляються, оскільки вказані особи допитані в судовому засіданні, давали покази під присягою, яким суд надав оцінку вище.

Відеозапис із нагрудних камер поліцейських виготовлений з порушенням п.3.5 розділу ІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ №100 від 03 лютого 2016 року, яким передбачено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. На компакт-диску, наданому в якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, містяться чотири файли відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зі змісту яких вбачається, що відеозапис переривався, а тому такий відеозапис відхиляється судом, як належний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест», однак виявив бажання проїхати з найближчий медичний заклад, що не було забезпечено працівниками поліції, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження в даній справі підлягає закриттю за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ст. 247, 248, 252, 283, п. 3 ст. 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська