Справа № 214/2945/21
3/214/1309/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 червня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Гринь Н.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровської області

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом, 08.04.2021 року о 16.20 годині гр.. ОСОБА_1 знаходячись за місцем мешкання АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно брата ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку.

Постановою суду від 07.06.2021 року піддано приводу ОСОБА_1 , однак постанова суду не виконана

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, та інші документи.

Диспозицією ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення діяння психологічного характеру внаслідок чого могла бути чи завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої

Матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 складаються із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 485549 від 13.04.2021 року (а.с.1), рапортами працівників поліції (а.с.3-7); заявою ОСОБА_2 (а.с.8); письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.9); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.10).

Натомість суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як доказ не є беззаперечним та допустимим, який би свідчив про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, враховуючи не виконання постанови суду про привід особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, явка якої при розгляді протоколу обов`язкова та те, що в протоколі не зазначено, як і не доведено жодними доказами, яким саме чином була завдано дрібне хуліганство.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зауважив, що «… при розгляді справи суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Враховуючи, що згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП з підстав відсутності в його діях події та складу інкримінованого йому складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 -2 КУпАП.

Враховуючи закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 245, 247 ч.1 п.1, 252, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Н.Г. Гринь