Справа № 755/5901/21
Провадження №: 3/755/3773/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 25 березня 2021 року серії ААБ №137315, 25 березня 2021 року о 16 год 20 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ-DAEWOO Т131110», н/з НОМЕР_1 по просп. Тичини, 2 у м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні адміністративного правопорушення та зазначив, що 25 березня 2021 року близько 16 год 20 хв його зупинили працівники поліції. Після пред`явлення водійського посвідчення та погодження пройти огляд у медичному закладі, він вийшов із автомобіля, а поліцейський забрав його водійське посвідчення, яке лежало на задньому сидінні, та поставив у кишеню. ОСОБА_1 це помітив та почав вимагати повернути посвідчення та, побачивши дружину, почав кричати їй, що поліцейські вчиняють протиправні дії. Між тим його дружина та інші особи записували події на мобільні телефони, відеозаписи яких надано судді для дослідження. Через це поліцейські надягли на нього кайданки, нецензурно лаялись та намагались повалити його на землю. Водночас він кричав, що згоден поїхати до медичного закладу на огляд. Після того як його силою змусили сісти у патрульний автомобіль, поліцейські поїхали не до медичного закладу, а у відділ поліції, де у кабінеті із вимкненим світлом його побили та погрожували продовжити побої, якщо він знову погодиться пройти огляд. Наступного дня він звернувся до травмпункту КНП «КМКЛ № 1» та отримав довідку щодо тілесних ушкоджень, яку надав у судовому засіданні. У зв`язку з цим просив закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін Є.О. також надав копію скарги на протиправні дії працівників поліції, яку він надіслав до Департаменту ВБ НПУ, а також квитанцію та опис вкладення про відправлення відповідних документів ОСОБА_1 до ТУ ДБР у м. Києві.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суддядійшла такого висновку.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як роз`яснено в абз. 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У судовому засіданні поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також відеозаписами нагрудних камер працівника поліції № АА00944 та відеозаписами з мобільних телефонів, записаних на CD-R диск, спростовуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Із досліджених у судовому засіданні відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, при цьому незрозуміло чому його затримали та одягнули кайданки, оскільки опору працівникам поліції він не чинив, а, будучи закованим у кайданки, кликав на допомогу та просив його відпустити.

Суддя також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 чомусь відвезли не до медичного закладу, а до відділу поліції, де, перебуваючи під тривалим контролем працівників поліції та у кайданках, ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, що не може свідчити про добровільність його відмови. При цьому працівники поліції витягнули із його сумки та оглянули особисті речі.

Крім того, захистом надано докази того, що наступного дня у ОСОБА_1 лікарем виявлено тілесні ушкодження, а на дії працівників поліції подано скарги до ТУ ДБР у м. Києві та Департаменту внутрішньої безпеки НПУ.

Наявні ж у справі про адміністративне правопорушення матеріали не дозволяють однозначно підтвердити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбаченеч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: В.Б. Левко