Справа № 729/251/21 Головуючий у 1 інстанції Бойко В. І.
Провадження № 33/4823/321/21
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський Апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Антосина Р. С.

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянин України, з повною загальною освітою, одружений, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_3 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 454 грн. судового збору.

Як установив суд, 10 березня 2021 року в 00 год. 08 хв. по вулиці О. Бичка, 62 в м. Бобровиця Чернігівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло. На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не належно оцінив зібрані докази і прийшов до помилкового висновку про його винуватість у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Він не вживає алкоголь та наркотичні засоби, а тому на пропозицію патрульних відмовився від проходження такого огляду. Тим більше, що на порушення вимог Інструкції йому не запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, і лише у разі незгоди з отриманими результатами йому мали б запропонувати проїхати до закладу охорони здоров`я. Звертає увагу, що він не мав коштів, щоб повернутися з лікарні на таксі та був невпевнений у тому, що його автомобіль перебуває у безпеці.

Підозри поліцейських про його перебування у стані наркотичного сп`яніння були нічим необґрунтованими, матеріали справи не містять направлення його на огляд до лікарні, в той час, як він надав копію висновку з наркологічної клініки, де 14 березня 2021 року він пройшов огляд і жодного стану сп`яніння у нього виявлено не було.

Апелянт вважає не вірним твердження патрульних про те, що вони не мають права проводити тест на визначення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки, оскільки відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Його відмова від огляду проводилася за відсутності свідків. Він не був відсторонений від керування транспортним засобом. Розписка, яка залучена до матеріалів справи, про те, що свідок ОСОБА_2 зобов`язується доставити його транспортний засіб до місця проживання, не може бути прийнята до уваги через те, що свідок не має посвідчення водія та не могла здійснити вказані дії. Розписка написана поліцейським, а свідок її лише підписала не розуміючи зміст.

На порушення вимог ст. ст. 266 КУпАП, поліцейські не переконалися у тому, що передають право на керування його транспортним засобом особі, яка має право на керування транспортним засобом, а фактично дозволили йому продовжити рух на власному автомобілі.

Згідно з рекомендаціями «Українського медичного центру безпеки дорожнього руху» у повсякденну службову діяльність правоохоронних органів було запропоновано впровадження імунохроматографічних тестів для попередньої діагностики факту вживання наркотичних речовин у водіїв, застосування яких не потребує додаткового обладнання, спеціальних навичок та лабораторних умов, чого у даному провадженні виконано не було.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у дані справі, оскільки у розумінні ст. 251 КУпАП, за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували його вину.

За відсутності доказів його винуватості, через порушення законодавчої процедури відмови водія від проведення огляду на стан сп`яніння, судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, пояснив, що він був у товариша, який допомагав йому замінити освітлення на автомобілі, останній попросив довезти додому його знайому, свідка ОСОБА_2 . Дорогою їх зупинила поліція і черговий раз стала пред`являти претензії про його перебування у стані наркотичного сп`яніння, у той час як нічого подібного на такий стан в його зовнішності не було. Він був легко одягнений, під час суперечки з поліцейськими замерз, ніяких свідків його відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння при цьому не було. Свідок ОСОБА_2 сиділа в його автомобілі і не виходила. Іншого свідка зупинили через півгодини після оформлення документів, щоб назвав себе, поставив підписи. Він 14 березня 2021 року у КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» здав аналізи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 19.03.2021 року отримав висновок про відсутність у нього будь-яких ознак сп`яніння. Такий результат має силу більше 14 днів після вживання наркотичних засобів, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Захисник адвокат Антосин Р. С. підтримав доводи апеляційної скарги, зупинився на порушеннях чинного законодавства при відмові водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до п. 3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, за виключенням запаху алкоголю з порожнини рота, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.

З переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через не освітлення номерного знаку на керованому ним автомобілі.

Ознаки наркотичного сп`яніння- зіниці очей не реагують на світло, у водія ОСОБА_1 на відеозапису не видно, так само як немає свідків, які були присутні, коли він відмовлявся від поїздки в лікарню для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 , яка була пасажиркою в автомобілі ОСОБА_1 , в суді першої інстанції пояснювала, що ніхто із поліцейських в її присутності не пропонував водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Більш того, вона змушена була підписати пояснення і написати розписку про зобов`язання доставити транспортний засіб до місця проживання, у той час як не має права керування транспортними засобами і цього не робила. Після складання протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 відвіз її на своєму автомобілі додому, після чого поїхав у с. Озеряни.

На неодноразові виклики суду свідок ОСОБА_3 не прибув. Його письмові пояснення дослівно однакові з поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка перед судом заявила, що її пояснення не відповідають дійсності, вона їх підписала, щоб скоріше потрапити до себе додому.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що автомобіль Ауді А4, був зупинений 10 березня 2021 року в 00 год. 08 хв. в м. Бобровиця Чернігівської області по вул. О. Бичка, що з огляду на такий пізній час, виправдовує бажання свідка якнайшвидше потрапити за місцем проживання.

У судовому засіданні в суді першої інстанції також були допитані патрульні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у якого в автомобілі не горіло освітлення заднього номерного знака. В ході спілкування з водієм вони виявили ознаки наркотичного сп`яніння, присвітивши ліхтариком в очі. Проте, така ознака є цілком суб`єктивною.

Водій ОСОБА_1 , будучи обуреним подібним обвинуваченням, поліцейським пояснював, що не вживає алкогольних та наркотичних засобів через хронічні захворювання. Його уже четвертий раз зупиняє поліція і звинувачує, що він наркоман.

Згідно з Висновком КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 березня 2021 року, ОСОБА_1 14 березня 2021 року пройшов обстеження і ознак наркотичного сп`яніння у нього виявлено не було, тоді як ознаки вживання наркотичних засобів зберігаються в організмі людини не менше двох тижнів.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Якщо проведення медичного огляду пропонувалося працівником поліції без явних на те причин, описана ознака наркотичного сп`яніння, не відповідає фактичному стану водія, винуватість водія автомобіля в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху поза розумним сумнівом не доведена.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції, на порушення вимог ст. ст. 245, 280 КупАП, не з`ясував, чи була в наявності, описана поліцейськими ознака стану наркотичного сп`яніння у водія, чи була обґрунтованою вимога поліцейського про проходження медичного огляду в медичному закладі, не звернув уваги, що із двох свідків, в присутності яких водій повинен був відмовитися від проходження огляду, одна спростувала наявність такої відмови, інший свідок повністю ігнорував виклики суду, письмові пояснення свідків не відображають фактичного перебігу подій, унаслідок чого постановив рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець