Справа № 161/1175/21
Провадження № 3/161/1146/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку Волинської обл., громадянин України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року притягався: 28.10.2020 року постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 1 ст. 51 КУпАП - накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 51 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

14.01.2021 року близько 12:00 год. в м. Луцьку по вул. Рівненська, 89, ОСОБА_1 перебуваючи в супермаркеті «Сільпо» здійснив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а саме: викрав три пари шкарпеток, зубну пасту, макову олію та крекер на загальну суму 206,97 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, про наявність провадження в Луцькому міськрайонному суді Волинської області ОСОБА_1 було відомо достовірно, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215701 від 14.01.2021 року в графі «підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» (а.с. 1).

Проте, всупереч вищевказаній практиці Європейського Суду, ОСОБА_1 знаючи про наявність судового провадження відносно нього, не вжив жодних заходів з метою з`ясування дати та часу розгляду справи, а відтак і не з`явився в судове засідання без поважних причин.

За таких обставин та з урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення за його відсутності.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215701 від 14.01.2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 51 КУпАП, останній у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив «мав потребу в даних товарах, бо не мав коштів. Вину визнаю» (а.с. 1).

Із наведеного слідує, що ОСОБА_1 фактично визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушенння, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 51 КУпАП, повністю підтверджується наступними доказами, які були дослідженими в ході розгляду справи, а саме:

-довідкою ст. інспектора з особливих доручень УПП у Волинській області ДПП ст. лейтенанта поліції О. Чабан від 16.01.2021 року (а.с. 3);

-відношенням адміністратора супермаркету «Сільпо» ОСОБА_2 (а.с. 4);

-письмовими поясненнями та заявою ст. охоронця супермаркету «Сільпо» ОСОБА_3 від 14.01.2021 року (а.с. 5).

Диспозиція ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

В свою чергу, ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.10.2020 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 454 грн.

На підставі ч. 2 ст. 51 КУпАП, керуючись ст. ст. 36, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська