ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/108/21 Справа № 707/2798/20 Головуючий по 1 інстанції Морозов В.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №707/2798/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Черкаського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Гарбазей Д.О. ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 27 січня 2021 року

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючу,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 28.11.2020 о 10 годині 50 хвилин у с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області по вул. Гагаріна керувала автомобілем Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» у присутності двох свідків, результат склав 0,79 ‰, та в КНП «ЧОНД», висновок № 956, чим порушила вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 Гарбазей Д.О. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом безпідставно розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 та її захиника ОСОБА_2 , чим позбавлено їх можливості надання доказів, та порушено право на захист, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано на підставі яких даних було встановлено поліцейськими факт порушення ОСОБА_1 п.2.9.а ПДР України, не зазначено свідків і показів приладу «Drager». Стверджує, що свідки є зацікавленими особами, а покази приладу «Drager» - неточними. Під час огляду ОСОБА_1 в КНП «ЧОНД» в останньої було виявлено 0,3 ‰, що може бути в зв`язку з наявним у неї захворюванням стравоходу. Вважає, що місцевим судом не враховано пом`якшуючих обставин, а також те, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та її захисника Гарбазей Д.О., які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 399177 від 28.11.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 28.11.2020 о 10 годині 50 хвилин у с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області по вул. Гагаріна керувала автомобілем Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 а ПДР України (а.с. 3);

- даними тесту № 2243 відповідно до якого результат позитивний 0,79 ‰ ( а.с. 1);

- даними акту огляду на стан сп`яніння відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат тесту - 0,79 ‰ (а.с. 2);

- показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких в їх присутності ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат тесту - 0,79‰. ОСОБА_1 з результатами тесту не погодилася (а.с. 6-7);

- даними висновку №956, згідно якого ОСОБА_1 28.11.2020 о 13.00 перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Доводи апелянта про те, що свідки є зацікавленими особами, і покази приладу «Drager» неправдивими є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 пройшла огляд на місці зупинки, та повторно в КНП «ЧОНД», де також було встановлено діагноз алкогольне сп`яніння. Доказів про те, що прилад «Drager» є несертифікованим апелянтом не надано.

Апелянт вказує, що в КНП «ЧОНД» у ОСОБА_1 було виявлено 0,3 ‰, хоча згідно акту медичного огляду - 0,4 ‰, тобто в два ризи більше від допустимої норми.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 спочатку пройшла огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, потім виявила бажання пройти огляд в КНП «ЧОНД» в м. Черкаси, куди була доставлена з с. Білозір`я Черкаського району, що потребувало певного проміжку часту. Таким чином, посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 проходила огляд в КНП «ЧОНД» через 2 годин 10 хв. після її зупиники, у зв`язку з чим висновок №956 є недопустимим доказом у справі, не можуть слугувати підставою для скасування законної постанови місцевого суду.

Апелянт вказує, що виявлення у ОСОБА_1 підвищеного рівня алкоголю можливе у зв`язку з наявним у неї захворюванням стравоходу, однак вказані обставини є лише припущенням, яке нічим не підтверджене.

Крім того, судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки вона безпосередньо приймала участь під час апеляційного розгляду справи разом з своїм захисником ОСОБА_2 , апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 та її захисник не брали участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки їх відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо ОСОБА_1 ..

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а її дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 27 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гарбазей Д.О. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка