ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/582/21

Провадження № 3/947/267/21

17.02.2021 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Прохоров П.А., при секретарі с/з Гремалюк В.В., за участю прокурора Зайкова Д.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, м.Кодима, громадянина України, який працював на посаді змінного стивідора 1 терміналу ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за № 2/2021 від 04.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , який припиняє діяльність на посаді змінного стивідора 1 терміналу Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, являючись суб`єктом декларування, а саме особою яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до підпункту «а» пункту 2 ч.1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», як особа, яка припиняє з 21.01.2020 року діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за угодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, в порушення абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин подав 05.10.2020 року декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування типу - «перед звільненням» за період неохоплений раніше поданими деклараціями. Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч, 1 ст. 172-6 КУпАП.

У відповідності до абз. 15 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Встановлено, що з 25.01.2018 року, відповідно до наказу в.о. директора ДП «МТП «Чорноморськ» № 38-0/1 від 19.01.2018 року, ОСОБА_1 було призначено на посаду змінного стивідора 1 терміналу Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Чорноморськ», із робочим місцем в м. Чорноморськ, Одеської області, вул. Праці, 6.

Наказом ДП «МТП «Чорноморськ» №28/0-11 про припинення трудового договору від 21.01.2020 року ОСОБА_1 було звільнено з 21.01.2020 року з посади змінного стивідора 1 терміналу Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Чорноморськ», за угодою сторін, в порядку п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Враховуючи вказане, останнім днем роботи ОСОБА_1 на посаді змінного стивідора 1 терміналу ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ», таким що в часі «припиняє діяльність», є 21.01.2020 року, та він є звільненим з вказаної посади, таким, що «припинив діяльність» на вказаній посаді, з 22.01.2020 року.

Таким чином ОСОБА_1 , як особа зазначена у п.2, п.п. «а» ч.1 ст.3 Закону, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 21.01.2020 року, був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями, типу перед звільненням, до 00 годин 00 хвилин 19.02.2020 року.

Проте, ОСОБА_1 , будучи обізнаним щодо обов`язку, способу та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу 1 ч.2 ст.45 Закону, припиняючи діяльність, як посадова особа юридичної особи публічного права яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подав відповідну декларацію типу перед звільненням, лише 05.10.2020 о 19 годині 15 хвилин, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 будучи особою, яка припиняє діяльність посадової особи юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на посаді змінного стивідора 1 терміналу ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ», вчинив дії, які містять ознаки і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно, без поважних причин подав відповідну декларацію.

Прокурор підтримав протокол про адміністративне правопорушення та зазначив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні із протоколом про адміністративне правопорушення не погодився та зазначив, що у нього не було умислу на несвоєчасне подання декларації «перед звільненням» у зв`язку із припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, про що зазначав у поясненнях від 25.11.2020 року, що заплутався та помилково зазначив тип декларації «після звільнення» замість «перед звільненням». 03 лютого 2020 року подав дві декларації: щорічну декларацію за 2019 рік та декларацію у зв`язку із припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави. Проте, замість «перед звільненням» помилково зазначив тип декларації «після звільненням» . На публічному порталі містяться відомості про реєстрацію відповідних декларацій: «щорічна» - дата та час подання 03.02.2020 о 21:02; «після звільнення» - дата та час подання 03.02.2020 о 21:03».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Є очевидним, що ОСОБА_1 допустив відповідне порушення Закону та подав декларацію з пропуском встановленого строку.

Разом з тим, суддя вважає, що порушення строку, хоча формально і містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП але через малозначність не становить суспільної небезпеки та не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди суспільству та державі.

Розглядаючи вказану справу, суддя не може не звернути увагу на ту обставину, що суд (суддя) при розгляді будь-якої справи (провадження) повинен бути як об`єктивним, так і здатним втілювати потреби громадянського суспільства, а не тільки політичну волю, виражену в законі.

У цьому аспекті судовий захист це головна гарантія реалізації встановлених Конституцією і відповідними Законами прав і свобод особи.

Ключовою метою декларування доходів та майна публічних посадових осіб є безумовно запобігання незаконному збагаченню або врегулювання конфлікту інтересів. У даному випадку незаконне збагачення не у кримінально правовому аспекті, а як дії посадової особи, що передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Незаконне збагачення передбачає значне збільшення активів державної посадової особи, яке перевищує її законні доходи, які вона не може раціонально обґрунтувати.

У даному випадку, ОСОБА_1 будучи посадовою особою, яка зобов`язана відповідно до вимог Закону декларувати свої доходи і статки не ухилився від декларування, не бажав приховати свої доходи і майно. Є очевидним, що у даному випадку мова може йти лише про відсутність дисциплінованості у особи, тобто певного порядку поведінки, яка передбачає сумлінне ставлення до виконання всіх Законів, нормативних актів та загальновідомих правил.

Окрім того, держава фактично не понесла жодних негативних юридичних наслідків, оскільки хоча і з запізненням однак держава отримала інформацію щодо статків ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип законності ґрунтується на ідеї, що закон повинен попереджати перш, ніж карати. По-друге, вказаний принцип ґрунтується на демократичній вимогі про обмеження влади законом.

Законність в змозі приймати формальний і матеріальний зміст. Дотримання формальної законності передбачає наявність закону, а матеріальна законність означає відповідність закону вищим нормам (Конституційним, міжнародному праву та інш.), а також відповідність процесуальних дій - закону.

Дослідивши обставини вказаної адміністративної справи, в змагальній судовій процедурі, суддя прийшов до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вказане судове рішення буде очевидним попередженням особі про недопустимість в подальшому допускати подібні порушення вимог Закону.

Згідно ст. 22 КпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що можливо ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення, обмежившись у відношенні неї усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 172-6, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

Зробити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усне зауваження та попередити про недопустимість в подальшому здійснення подібних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси Прохоров П. А.