Номер провадження: 33/813/327/21
Номер справи місцевого суду: 522/1294/21
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

про повернення апеляційної скарги

22.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши апеляційну скаргу заступника військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України Папуши Ю.І. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2021 року, -

встановив:

Оскарженою постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою районного суду заступник військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України Папуша І.Ю. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді 10 діб арешту з утриманням на гауптвахті.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає розгляду судом апеляційної інстанції, з таких підстав.

Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП регламентують, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (підпунктом 7 пункту 1 розділу I Закону України 1952-VIII від 16.03.2017 року, який набрав чинності 16.04.2017 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді районного суду у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширюваному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Таким чином, враховуючи положення ч.5 ст.7, ч.1 ст.287 КУпАП, прокурор в даній справі не має повноважень на подання апеляційної скарги, оскільки постановою судді районного суду не приймалося рішення про застосування заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності.

Положення ч.5 ст.7, ч.1 ст.287 КУпАП (із змінами, внесеними Законами України №1697-VІІ від 14.10.2014 року та №2147-VIII від 03.10.2017 року) кореспондуються з положенням Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими, однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України «Про прокуратуру» та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Апеляційний суд звертає увагу прокурора, що ухвалою Конституційного Суду України №49-у/2015 від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.250 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями ч.5 ст.7, ч.1 ст.287, ч.2 ст.294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Разом з цим, виходячи з принципу верховенства права, враховуючи існуючу неузгодженість діючого законодавства, суди при розгляді справ повинні керуватися положеннями ст.129 Конституції України, якою визначені основні засади судочинства, оскільки норми Конституції є нормами прямої дії, а також практикою Європейського суду з прав людини відповідно до якої вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (див. Рішення ЄСПЛ «Щокін проти України»).

З урахуванням вищевикладеного, доводи прокурора про наявність у нього повноважень для подання апеляційної скарги, а відповідно повноважень суду апеляційної інстанції для прийняття до розгляду такої апеляційної скарги, в якій фактично ставиться питання про погіршення становища особи з вимогою щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення, що передбачено санкцією ч.2 ст.172-15 КУпАП, не відповідають наведеним вище нормам Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено право на справедливий суд, яким кожному гарантовано право на захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Положеннями ст.126 Конституції України гарантовано незалежність і недоторканність суддів та вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Статтею 129 Конституції України гарантовано, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

З урахуванням наведених норм Конституції України, вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень діючого Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд констатує, що заступник військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України не є особою, яка відповідно до положень ст.ст. 287, 294 КУпАП, має право подати апеляційну скаргу на оскаржувану постанову судді районного суду, а за таких обставин, з урахуванням положень ч.2 ст.7, ч.3 ст.8 КУпАП апеляційний суд позбавлений законних підстав прийняти апеляційну скаргу прокурора до розгляду, а тому скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ч.2 ст.7, ч.3 ст.8, ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Повернути апеляційну скаргу заступника військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України Папуши Ю.І. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2021 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський