ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/1597/21 Головуючий в 1 інст. Урупа І.В.
Провадження №33/807/417/21 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), його захисника - адвоката Шрамікової П.М. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривен з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривні 00 копійок.

Згідно з постановою суду, 19 лютого 2021 року о 17:00 годині, ОСОБА_1 , на 463 км а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, керував автомобілем КІО Sportage, державний номер НОМЕР_2 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова) в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Alcotest Drager 6810 в присутності двох свідків, за результатами якого виявлено 2,88 проміле. З результатами огляду погодився, від керування відсторонений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду скасувати та провадження в справі закрити.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що суд розглянув справу за його відсутності та відсутності доказів його належного повідомлення про дату та час розгляду справи. Крім того, він через свого представника звернувся до суду із заявою про те, що він перебуває на лікарняному.

Вважає, що оскільки він не був присутнім під час розгляду справи, тому був позбавлений можливості надати вичерпні та беззаперечні докази невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, клопотати про виклик свідків, які були присутні під час складання протоколу та могли повідомити про протиправні дії працівників поліції. Він був позбавлений можливості звернути увагу суду на те, що був використаний прилад Алкотестер Драгер 6810, який не пройшов технічне обслуговування та був використаний із застосуванням старого прикріпленого мундштука.

На думку апелянта, відеозапис не відображає відомостей про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому не може братись судом до уваги як доказ.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки, згідно з матеріалами справи, про результат розгляду справи ОСОБА_1 стало відомо 30 квітня 2021 року, вже 07 травня 2021 року останнім подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Враховуючи, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Шрамікову П.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена:

відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №160170 від 19 лютого 2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 19 лютого 2021 року о 17 годині керував автомобілем КІО Sportage, державний номер НОМЕР_2 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова) в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Alcotest Drager 6810 в присутності двох свідків, за результатами якого виявлено 2,88‰. З результатами огляду погодився;

поясненнями ОСОБА_1 , що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до яких останній випив 0,05 горілки, після чого керував автомобілем КІО Sportage;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, за допомогою Drager Alcotest 6810 номер ARAM - 3562 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Результати огляду на стан сп`яніння позитивні 2,88‰ алкоголю, з вказаними результатами ОСОБА_1 погодився;

результатом тесту, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 номер ARAM - 3562, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено 2,88‰ алкоголю;

відеозаписом на DVD диску, долученому до протоколу, з якого убачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, працівниками поліції йому було запропоновано пройти тест за допомогою Drager Alcotest, на що він погодився. В присутності двох свідків ОСОБА_1 з використанням приладу Drager Alcotest пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами тесту у ОСОБА_1 виявлено 2,88‰ алкоголю, з результатами тесту останній погодився;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких, останні були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 та в їх присутності водій ОСОБА_1 дав згоду на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 № 3562, за допомогою якого було проведено тестування водія на стан алкогольного сп`яніння та результат тестування виявив 2,88‰ алкоголю. З результатами тестування водій був згоден.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

В суді першої інстанції 25 лютого 2021 року ОСОБА_1 пояснив, що 19 лютого 2021 року він після вживання горілки керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою прибору «Драйгер». Він продув у прилад та було встановлено позитивний результат. Пройти огляд у закладі охорони здоров`я йому не пропонували, та він не заперечував проти того, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, з результатами тесту був згоден.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що пояснення в протоколі він зазначив зі слів працівників поліції.

Причину надання вищевказаних пояснень в суді першої інстанції ОСОБА_1 не пояснив.

В ході апеляційного розгляду захисник ОСОБА_1 - адвокат Шрамікова П.М. додатково зазначила, що при складанні протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Також вказала на недопустимість як доказу долученого до протоколу відеозапису, оскільки відеофіксація проводилась неповністю. Крім того, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, технічний прилад Драгер не пройшов перевірку, в матеріалах справи відсутні документи про те, коли була остання дата маркування приладу, а тому показання Драгеру є неналежними доказами. Після перегляду відеозапису захисник зазначила про те, що свідків не видно та не чутно на відео.

Наведені доводи сторони захисту, на думку суду апеляційної інстанції, не є переконливими.

В самому протоколі зазначено про те, що процесуальні права ОСОБА_1 роз`яснені, що засвідчено підписом останнього та підписами свідків. Доданий до протоколу відеозапис повністю узгоджується з відомостями з протоколу, поясненнями свідків та з іншими матеріалами. У роздруківці з технічного приладу за наслідками огляду міститься підпис ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. Після складання протоколу керування автомобілем було передано тверезому водієві - ОСОБА_4 , що підтверджується розпискою останнього, що міститься в матеріалах справи.

Жодних підстав вважати, що огляд проведений за допомогою неналежного технічного засобу, немає.

Сторона захисту не клопотала про витребування Сертифікату відповідності і Свідоцтва про державну реєстрацію вказаного приладу, а обов`язковість їх приєднання до протоколу не передбачена законом.

Разом з тим, з роздруківки результату тесту, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 номер ARAM 3562, вбачається, що останнє калібрування датовано 04 червня 2020 року.

Отже, порушень при проведені огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не вбачається.

Дослідивши матеріали справи, в т.ч. відеозапис, долучений до матеріалів справи, суд апеляційної інстанції вважає, що працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу дотримано вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затвердження Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735.

Згідно з матеріалами справи, при огляді ОСОБА_1 та при складанні щодо останнього протоколу про адміністративне правопорушення були присутні свідки, а сумніви сторони захисту з зазначеного приводу є безпідставними.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Не погоджується суд апеляційної інстанції також з доводами апеляційної скарги про те, що долучений до протоколу відеозапис є недопустимим доказом.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Ніким не заперечується той факт, що події, які зафіксовані цим записом, відбувалися в дійсності.

Більш того, цей запис не є єдиним доказом в справі та він узгоджується з іншими доказами.

Твердження апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , вимогам закону, є безпідставними та суперечать змісту самого протоколу, який складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту самої постанови.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Те, що останнє судове засідання в справі (14 квітня 2021 року) проведено судом першої інстанції у відсутність ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Вказана обставина сама по собі не є безумовною підставою для скасування прийнятого в справі про адміністративне правопорушення рішення.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в тому числі і право на захист, проте, висновки суду, викладені в постанові, стороною захисту не спростовані.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 937/1597/21