Справа № 944/1362/20 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 33/811/48/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Желіска В.Б., потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Масюка Б.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2020 року,

встановив:

цією постановою, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови, ОСОБА_1 01 березня 2020 року в 11 год. 30 хв., на 50 км.+600 м. автодороги Львів-Краківець, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz C200» д.н.з. НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті, виїжджаючи з другорядної дороги (прилеглої території автомийки Lux Wash 24h) не дав дорогу автомобілю марки «Skoda Rapid» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 067601 від 01.03.2020 та долучені до нього матеріали повернути в УПП у Львівській області ДПП через Яворівський районний суд Львівської області для до оформлення. Крім цього, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2020 року.

Вважає, що розгляд справи судом першої інстанції проведено, а оскаржуване судове рішення постановлене з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, воно не є обґрунтованим, вмотивованим та законним, а відтак підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції грубо порушено право на справедливий суд, а розгляд справи відносно нього проведено вкрай упереджено. Підтвердженням цього є, той факт, що суд безпідставно відхилив клопотання про перенесення судового засідання і позбавив його конституційного права на захист, а з метою-створення хибного враження про обґрунтованість своїх дій, зазначив в оскаржуваній постанові відомості, які не відповідають дійсності.

В ході розгляду справи суд також відхилив його клопотання про виклик в суд свідків для надання суду пояснень про обставини ДТП, а також про призначення судом експертизи для встановлення причин ДТП, оскільки вважає, що причиною такого ДТП стали дії саме водія ОСОБА_2 , які виразились у порушенні ним ПДР, так як він не слідкував за дорожньою обстановкою, після виявлення небезпеки не застосував екстреного гальмування і виїхав на смугу зустрічною руху.

Звертає увагу суду на допущені недоліки працівниками поліції при оформленні матеріалів адміністративного правопорушення.

Попри наявність на місці ДТП свідків, працівники поліції у жодного з них пояснення не відібрали, до протоколу таких пояснень не долучили і не дали таким свідкам для підпису згаданий протокол.

Також працівники поліції не долучили до протоколу актів огляду водіїв - учасників ДТП на стан сп`яніння. І це при тому, що він вказував працівникам поліції про те, що причиною ДТП стали не його дії, а порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , який, зокрема, на момент ДТП перебував у стані сп`яніння. Саме з цієї причини обидва водії - учасники ДТП були скеровані працівниками поліції до медичного закладу для проходження, обстеження на предмет перебування у стані сп`яніння.

Крім того, працівники поліції з незрозумілих причин не долучили до протоколу матеріалів відеоспоетєреження а камер, встановлених, зокрема, на автомийці "Люкс Вош". біля якої і сталося ДТП.

Складена працівниками поліції схема місця ДТП не відповідає вимогам п.п.4 п.1 розділу IX Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, а саме на ній не зазначено координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів, розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту і.т.д. З цієї причини достовірно неможливо визначити місце зіткнення і встановити обставини ДТП.

З урахуванням наведеного, працівники поліції халатно віднеслися до виконання своїх службових обов`язків, а суд, діючи упереджено, фактично "пішов у них на поводу" і виніс постанову, яка не може вважатися вмотивованою, обґрунтованою та законною.

При цьому суд жодним чином не дослідив обставин, які вказують на його невинуватість та наявність вини в діях водія ОСОБА_2 , які й стали причиною ДТП, а також не в повній мірі дослідив докази навіть ті, що знаходились в матеріалах справи і не надав їм належної оцінки, а також не дослідив та не надав належної оцінки факту невідповідності згаданого протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 067601 від 01.03.2020 вимогам КУпАП та означених вище інструкцій.

З огляду на це, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 067601 від 01.03.2020 року та долучені до нього матеріали підлягають поверненню в УПП у Львівській області ДПП через Яворівський районний суд Львівської області для до оформлення.

Заслухавши виступ захисника ОСОБА_1 - адвоката Желіска В.Б., який підтримав подану апеляційну скаргу, думку потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Масюка Б.Б., які заперечили подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 067601 від 01.03.2020 року; схемою місця ДТП, яка сталась 01.03.2020 року о 11 год 30 хв; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 01.03.2020 року, згідно яких, 01.03.2020 року близько 11.40 год виїжджаючи з автомийки на автодорогу Львів-Краківець не помітив автомобіль «Scoda Rapid», який рухався в сторону Львова, має припущення, що автомобіль рухався з недозволеною швидкістю, а тому відбулось зіткнення; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 01.03.2020 року, згідно яких, 01.03.2020 року близько 11.30 год рухаючись до головній дорозі, коли побачив, що автомобіль марки «Mercedes Benz» без увімкнутого повороту та не збавляючи швидкості виїжджав із автомийки. Мав намір об`їхати його по зустрічній смузі руху, оскільки там транспортних засобів не було, однак не встиг та отримав удар в задню дверку свого автомобіля; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 12.06.2020 року, згідно яких, 01.03.2020 року він перебував в якості пасажира автомобіля марки «Scoda Rapid», за кермом якого перебував його брат ОСОБА_2 . Близько 11.30 год рухаючись по автодорозі Львів-Краківець із швидкістю близько 75-80 км/год, в районі автомийки при виїзді на головну дорогу стояв автомобіль марки «Mercedes Benz», який за 10-12м до їхнього автомобіля розпочав рух на головну дорогу. З метою уникнення зіткнення водій їхнього транспортного засобу здійснив маневр вліво, однак цього виявилось недостатньо, оскільки водій ТЗ «Mercedes Benz» замість зупинитися навпаки збільшив швидкість руху; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.06.2020 року, у яких він додатково пояснив, що за 10-12 м від його автомобіля ТЗ «Mercedes Benz» розпочав рух на головну дорогу, оскільки швидкість його автомобіля становила 75-80км/год, на зустрічній смузі руху не було автомобілів, він вирішив об`їхати вказаний транспортний засіб, адже загальмувати не встиг б. Однак коли автомобілі вирівнялись водій автомобіля «Mercedes Benz» замість того, щоб загальмувати прибавив швидкість, чим і спричинив зіткнення; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 12.06.2020 року, у яких вона пояснила, що перебувала в якості пасажира у автомобілі марки «Scoda Rapid», їхали спокійно, вона розмовляла з невісткою, коли почула крик сина, що сидів на передньому пасажирському сидінні. Після цього відчула удар в автомобіль, її закинуло на невістку, автомобіль розвернуло на 180 градусів і понесло, далі подію не пам`ятає. Коли вони зупинились, то побачили, що інший учасник ДТП з`їхав з місця зіткнення, зупинився за 50м та почав збирати уламки автомобіля; фотокартками автомобілів з місця ДТП, які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи № 944/1362/20 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.

Стосовно доводів апелянта про невідповідність вимогам Інструкції схеми місця ДТП, то слід зазначити, що відомості схеми ДТП, в повній мірі відображують місце вчинення, сталі орієнтири, дорожні знаки та дорожню розмітку, які містились на місці ДТП, перелік видимих пошкоджень транспортних засобів. Така схема складена у присутності осіб ДТП, будь-яких зауважень на момент її складення не надходило та скарг відносно неї до органів поліції не подано.

Щодо доводів викладених в апеляційній скарзі про порушення права апелянта на справедливий суд та права на захист, то слід зазначити наступне.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно матеріалів справи судові засідання неодноразово відкладались у зв`язку з клопотаннями ОСОБА_1 в яких останній зазначав різні обставини за яких його захисник не може прибути у судові засідання, проте до вказаних клопотань не додано жодних документів, які б вказували на те, який саме це захисник ( ім`я, прізвище), з ким укладено договір про надання правової допомоги.

Відтак, доводи про порушення права апелянта на справедливий суд та права на захист є безпідставними.

Крім цього, в апеляційній скарзі апелянтом стверджується, що ним під час розгляду справи подавались клопотання про допит свідків, проведення експертизи, проте підтвердження з даного приводу в матеріалах справи відсутні, тому такі покликання на увагу не заслуговують.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2020 року.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2020 року, про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.