Справа № 461/1790/20 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/122/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова Олега Юрійовича, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 471 МК України та накладено стягнення - 1700.00 грн. штрафу в дохід держави.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних №0260/209000/20 від 25.01.2020 року, товар, а саме: 1. сосиски торговельної марки «JBB» упаковані в індивідуальних упакуваннях з терміном придатності до 15.02.2020 року, в кількості 18 шт. загальною вагою 18 кг; 2. молоко торговельної марки «MLECZNA DOLINA 3,2%» упаковане в індивідуальних упакуваннях, з терміном придатності до 27.06.2020 року, в кількості 24 шт. загальною вагою 25,7 кг; 3. вершки торговельної марки «MLEKOVITA 36%» упаковані в індивідуальних з терміном придатності до 01.07.2020 року, в кількості 30 шт. загальною вагою 25,3 кг; 4. вершки торговельної марки «MLEKOVITA 30%» упаковані в індивідуальних з терміном придатності до 03.07.2020 року, в кількості 15 шт. загальною вагою 12,6 кг конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці держмитслужби Державної митної служби України 146, 87 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420, 40 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 24 січня 2020 року о 23 год. 20 хв. ОСОБА_1 автомобілем марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 повертався з Республіки Польща в Україну в якості водія з приватної поїздки через МАПП „Шегині Галицької митниці Держмитслужби, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля було виявлено товар, а саме: 1. сосиски торговельної марки «JBB» упаковані в індивідуальних упакуваннях з терміном придатності до 15.02.2020 року, в кількості 18 шт. загальною вагою 18 кг; 2. молоко торговельної марки «MLECZNA DOLINA 3,2%» упаковане в індивідуальних упакуваннях, з терміном придатності до 27.06.2020 року, в кількості 24 шт. загальною вагою 25,7 кг; 3. вершки торговельної марки «MLEKOVITA 36%» упаковані в індивідуальних з терміном придатності до 01.07.2020 року, в кількості 30 шт. загальною вагою 25,3 кг; 4. вершки торговельної марки «MLEKOVITA 30%» упаковані в індивідуальних упакуваннях з терміном придатності до 03.07.2020 року, в кількості 15 шт. загальною вагою 12,6 кг.

Даний товар переміщувався без приховування в салоні та багажному відділенні автомобіля.

За даними Держприкордонслужби ОСОБА_1 переміщується повторно протягом 72 годин та відсутній на території України менше 24 год.

Товари, що не перевищували неоподатковану норму були пропущені для ввезення на митну територію України.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрав проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ст. 471 МК України.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2020 року, скасувати зазначену постанову, визнати протокол про порушення митних правил №0260/209000/20 як неправомірний, враховуючи його створення з порушенням основних засад митного і адміністративного законодавства.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, покликається на те, що матеріали справи вважає сфальсифікованими, такими що не відповідають дійсності, та всупереч діючого законодавства, а дії посадових осіб вважає неправомірними.

Зазначає, що 24.01.2020 перетинав кордон України разом зі знайомою, з якою їздив на закупівлю продуктів для власного споживання в Республіку Польща. Ними було закуплено продукти для власного споживання в кількості по одній упаковці виробника різного продукту, позначеного логотипом відповідного виробника, деякі упаковки були придбані одна на двох.

Вказує, що ним було дотримані вимоги чинного законодавства, а дії інспектора митної служби неправомірними, а саме: в місці поглибленого догляду транспортного засобу інспектором саморуч були витягнуті упаковки з харчовими продуктами, упаковки розірвані і в такому вигляді занесені на склад. Після заперечень ним дій посадової особи частина товару була винесена зі складу і повернута, а на вилучений товар складений протокол без присутності апелянта, копію протоколу ОСОБА_1 не отримав.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що в зв`язку з тим, що апелянт не отримав копії постанови про адміністративне правопорушення, дані про фактичне проживання не були внесені в дану постанову, він не отримував жодного документа по даній справі і був необізнаний про хід її розгляду. Про наявність оскаржуваної постанови він дізнався від судового виконавця, після накладення арешту на його пенсійний рахунок.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 , на підтримку поданої апеляційної скарги, представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.4 ч.1, ч.2 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається із постанови суду першої інстанції, ці вимоги закону були виконані. Суд, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, належним чином мотивував своє рішення з цього приводу із зазначенням доказів, якими підтверджується дане адміністративне правопорушення.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується: протоколом про порушення митних правил №0260/209000/20 від 25.01.2020 року, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 24.01.2020, доповідною запискою державного інспектора митного поста від 25.01.2020, копією паспорта ОСОБА_1 , копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та контрольного талону, описом предметів, вилучених у ОСОБА_1 , та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

На підставі наведеного, суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування, кількість) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Стаття 471 МК України передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Крім цього, ст. 366 МК України встановлено двоканальну систему митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор») призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою. Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Отже, ОСОБА_1 , самостійно обравши «зелений коридор» для проходження митного контролю, своїми діями заявив, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню і не підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України, а отже порушив порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Предметом вчиненого ОСОБА_1 правопорушення був товар у значній кількості, а саме: сосиски торговельної марки «JBB» упаковані в індивідуальних упакуваннях з терміном придатності до 15.02.2020 року, в кількості 18 шт. загальною вагою 18 кг; молоко торговельної марки «MLECZNA DOLINA 3,2%» упаковане в індивідуальних упакуваннях, з терміном придатності до 27.06.2020 року, в кількості 24 шт. загальною вагою 25,7 кг; вершки торговельної марки «MLEKOVITA 36%» упаковані в індивідуальних з терміном придатності до 01.07.2020 року, в кількості 30 шт. загальною вагою 25,3 кг; вершки торговельної марки «MLEKOVITA 30%» упаковані в індивідуальних упакуваннях з терміном придатності до 03.07.2020 року, в кількості 15 шт. загальною вагою 12,6 кг , що значно перевищило допустимий обсяг харчового продукту, який дозволено ввозити на митну територію України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21 травня 2012 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання».

З огляду на наведене, суддею апеляційної інстанції не береться до уваги посилання апелянта на те, що наявний в його автомобілі товар був куплений на двох осіб, а тому ними не перевищено граничної кількості товару, оскільки ними було закуплено продукти для власного споживання в кількості по одній упаковці виробника, адже вказаною вище Постановою КМУ встановлено граничні розміри для ввезення харчових продуктів для власного споживання. При цьому у ній встановлено обмеження не лише щодо вартості товару, але й щодо його кількості (ваги), яка, у випадку ввезення харчових продуктів, не має перевищувати 2 кілограмів, а сумарна вартість таких не має перевищувати 200 євро.

Відтак, районний суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки він вчинив порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України під час проходження через «зелений коридор» товару, який перевищує неоподатковану норму ввезення громадянами товарів на митну територію України.

Наявний у справі протокол про порушення митних правил відповідає вимогам ч.2 ст. 494 МК України, є належним та допустимим доказом.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил №0260/209000/20 від 25.01.2020 року ОСОБА_1 від підпису протоколу та одержання його примірника відмовився.

Доводи ж апеляційної скарги про неповноту дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі істотні для справи обставини з`ясовані всебічно та об`єктивно, встановленим обставинам дана належна юридична оцінка.

Санкція ст. 471 МК України передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Оскільки ОСОБА_1 порушив встановлений МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю й безпосереднім предметом правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України, то на нього обґрунтовано накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та конфісковано в дохід держави вилучений товар.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б перешкодили судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.

Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, підтверджується належними доказами, а постанова судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування суддею апеляційного суду не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2020 року.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк