КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/6641/21 Головуючий в 1 інстанції Банасько І.М.
Провадження №33/824/3047/2021 Суддя-доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Голуб С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 13 квітня 2021 року о 01 год. 00 хв. по просп. Героїв Сталінграда, 26-а у м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Кіа», д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20 в КМНЛК «Соціотерапія».

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху №001932 від 14 квітня 2021 року, складеного о 03 год. 20 хв. 13 квітня 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у стані наркотичного (канабіноїди) сп`яніння (а.с. 2).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вина останнього підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №195342 від 13 квітня 2021 року, висновком щодо результатів медичного огляду №001932 від 14 квітня 2021 року та відеоматеріалами.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ним було подано письмові заперечення щодо складеного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, однак судом першої інстанції такі письмові пояснення були повністю проігноровані.

Так, в апеляційній скарзі зазначає, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення був відсутній факт керування транспортним засобом, транспортний засіб був припаркований поруч з будинком; як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення дата та час його складення зазначені 13 квітня 2021 року о 04 год. 00 хв., а час вчинення адміністративного правопорушення 13 квітня 2021 року о 01 год. 00 хв., тоді як з відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що останні підійшли до водія о 00 год. 32 хв.; щодо часу проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, то відповідно до вимог чинного законодавства такий огляд має бути проведено протягом двох годин; також в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд; під час проведення огляду на стан виявлення стану наркотичного сп`яніння лікарем не відбиралися обов`язкові лабораторні дослідження; також після проведення огляду водія не було відсторонено від керування транспортним засобом.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, скаржник просить скасувати оскаржувану постанову Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року та прийняти нову постанову, якою закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з урахуванням наступних підстав.

Статтею 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252 КУпАП суд приймаючи постанову, повинен навести докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 , адміністративній відповідальності підлягає особа, яка керує транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Чинне законодавство, в тому числі й Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого з бодікамери поліцейського, відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими безперервно до її завершення не велася, при цьому сам протокол про адміністративне правопорушення містить неточності в часі вчинення адміністративного правопорушення, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Так, відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Вказані вимоги поліцейськими виконані не були, що свідчить про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Із наявних у матеріалах справи письмових доказів неможливо зробити висновки щодо подій, які відбувались під час складення поліцейським протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, а саме: чи рухався автомобіль та які причини його зупинки.

Щодо твердження суду першої інстанції про те, що факт керування транспортним засобом доводиться постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4060363 від 13 квітня 2021 року за ч.6 ст. 121 КУпАП, то суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з урахуванням такого.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції 13 квітня 2021 року о 03 год. 42 хв., тоді як зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності у даній справі, вбачається що ОСОБА_1 13 квітня 2021 року о 01 год. 00 хв. керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, тобто постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4060363 від 13 квітня 2021 року була складена після протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №195342, а тому не може бути доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається неточність і в зазначенні дати вчинення адміністративного правопорушення: так в протоколі дата складення та дата вчинення адміністративного правопорушення зазначена 13 квітня 2021 року, тоді як у висновку, складеного за результатами огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, вказана дата 14 квітня 2021 року, що свідчить про те, що на момент складення працівниками патрульної поліції не було складено висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, а також тієї обставини, що матеріалами справи не підтверджено факт керування транспортним засобом під час складення адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП, що обов`язковою складовою адміністративного правопорушення, суд не вбачає підстав для надання правової оцінки висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 та доходить висновку, що за відсутності факту керування транспортним засобом в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, що передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також те, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі неточності, виявлені в ході розгляду справи, свідчать про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто свідчить про відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, через що провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 судом першої інстанції не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, а тому постанова Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік підлягає скасуванню, а провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 44-3, 245, 247, 251, 252, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб