ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 в м. Одеса, вул. Приморська, 53/1 26.03.2021 року о 10 год. 00 хв. керував транспортним засобом «I-Van», державні номерні знаки НОМЕР_1 , перевозив пасажирів в кількості 35 осіб, що на 13 осіб більше ніж передбачено технічною характеристикою, чим порушив вимоги п.п.8 п.3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2021 року, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причини не явки суду не повідомив. При цьому, захисником притягуваного ОСОБА_2 надано до суду пояснення, в яких останній зазначає, що у ОСОБА_1 була відсутня можливість чинити опір натовпу людей, які намагались потрапити до транспортного засобу, відмова у наданні послуг з перевезення людей могла викликати обурення людей та викликати конфліктну ситуацію. Просив закрити провадження по малозначності вчиненого діяння, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, оголосивши ОСОБА_1 усне зауваження.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.1 ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне судове рішення.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОД № 011633 від 26.03.2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП; рапортом інспектора 1 роти 7 батальйону 1 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції Резніченко М. від 17.05.2021 року; відеозаписом з відеореєстратора № 1926.

Згідно з статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає безпосередньо досліджені письмові докази та відеозаписи належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Викладена в протоколі ОД № 011633 від 26.03.2021 року фабула адміністративного правопорушення відображає всі істотні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року №1645-ІІІ визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Згідно з підпунктом 8 пункту3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «жовтий» рівень епідемічної небезпеки, забороняється:

- здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням пасажирами під час перевезення засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно

Таким чином, ОСОБА_1 в м. Одеса, вул. Приморська, 53/1 о 10 год. 00 хв. керував транспортним засобом «I-Van», державні номерні знаки НОМЕР_1 , перевозив пасажирів в кількості 35 осіб, що на 13 осіб більша, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п.8 п.3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2021 року, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, а його вина повністю доведена дослідженими судом доказами.

Розглядаючи порушене захисником притягуваного питання звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності підставі ст.22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого, судом враховується, що саме з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 було продовжено на всій території України дію карантину, а умисне порушення окремими громадянами встановлених карантинних обмежень призводить до поширення гострої респіраторної хвороби, може заподіяти істотну шкоду суспільним та державним інтересам, правам і свободам окремих громадян, які охороняються законом. Отже, здійснюючи перевезення пасажирів у громадському транспорті з порушення карантинних обмежень, запроваджених Урядом, могло призвести до поширення коронавірусної інфекції серед пасажирів та потягти для певних осіб тяжкі наслідки, тому вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не може біти віднесене до числа малозначних, що виключає звільнення притягуваного від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи викладені в запереченнях ОСОБА_1 про те, що він не мав можливості чинити опір пасажирам, які намагались потрапити до транспортного засобу та те, що відмова у наданні послуг перевізника могла викликати обурення людей, оскільки відповідно до п.п.8 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено імперативну вимогу, щодо кількості пасажирів, обмеженою технічною характеристикою транспортного засобу, визначеною в реєстраційних документах на такий транспортний засіб, яка мала дотримана ОСОБА_1 , але була ним свідомо перевищена.

Також, судом не приймаються доводи ОСОБА_1 викладені в поясненнях щодо не згоди з викладеними в протоколі обставинами, оскільки вказані доводи спростовуються доданими до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами, зокрема відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «I-Van», державні номерні знаки НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції та на момент зупинки в салоні транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , було зафіксовано пасажирів в кількості 35 осіб, що на 13 осіб більше ніж місць для сидіння, як передбачено технічною характеристикою транспортного засобу.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити порушнику адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, згідно ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Визначаючи порядок сплати штрафу ОСОБА_1 , суд враховує його майнове становище щодо якого відсутні відомості про його дохід, а також розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, та якій в свою чергу є достатньо великим в порівнянні встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, у зв`язку з чим приходить до висновку, що сплата ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн. одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, тому суд на підставі ч.2 ст. 301 КУпАП, вважає за можливе відстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на дванадцять місяців.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір, що складає 454 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 44-3, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

В задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 44-3 КУпАП у виді штрафу розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.)гривень в дохід держави.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу у розмірі 17000 гривень строком на 12 (дванадцять) місяців з виплатою штрафу перші два місяці по 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, решту десять місяців рівними частинами по 1000 (одній тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 454 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

17.06.21

Єдиний унікальний номер справи: №522/5778/21

Номер провадження №3/522/5009/21

Головуючий суддя Русєва А.С.