Головуючий у суді першої інстанції: Старовойтова С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №755/5388/21

провадження №33/824/2669/2021

11 червня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого охоронцем в ТОВ "АТБ-маркет", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Кальною Оленою Петрівною, на постанову судді Дніпровського районного суду м.Києва від 22 квітня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, зі стягненням судового збору в розмірі 454 грн. на користь держави.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 16 березня 2021 року о 9 год. 50 хв. по вул. Нестайка, буд.6 у м.Києві керував автомобілем "ВАЗ-2101" д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, 4 травня 2021 року через засоби поштового зв`язку захисник ОСОБА_1 - адвокат Кальна О.П. подала апеляційну скаргу,в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просить її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, адвокат Кальна О.П., зокрема зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення виявлено ряд недоліків, що унеможливлював подальший розгляд справи, але суд першої інстанції не повернув адміністративний матеріал для дооформлення. Суд відмовив у виклику свідків та відмовив у задоволенні клопотання про витребування результатів всіх тестів, в тому числі сертифікату відповідності технічного засобу та його попереднього тестування з медичного закладу, акту обстеження. Як вбачається з відео, надане правоохоронцями до суду, запис постійно переривався правоохоронцем, камера залишалося на місці, ймовірно на столі, націлена не на підозрюваного і процедуру, що відбувалася в кабінеті лікаря (не в руках поліцейського чи на місці, де має бути влаштована нагрудна камера), закривалося рукою в певні проміжки часу, до того ж при відтворенні відео переважно майже нічого не чути, і головне не видно важливих фрагментів, які ставлять під сумнів законність дій поліцейських та лікаря нарколога, але все-таки чути де-які фрагменти фраз, які в т.ч. доводять факт тих обставин, про які зазначалося в судовому засіданні, та які було проігноровано судом, а саме: факт прохання ОСОБА_1 пройти тест на місці зупинки, факт проходження повторного тестування, який було вирізано на записі, проте фрагменти фраз, які не стикуються в певних місцях, свідчать про дії, які не зафіксовані на відео, або є підстави вважати, що в певний час вимикався звук, ймовірно в той час, коли відео було націлено на стіл та вікно, не взято до уваги факт порушення процедури освідування, а не лише порушення під час складання протоколу, як зазначив суд в постанові.

Судом не враховано, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і звільняється від сплати судового збору.

Суду в якості доказів невинуватості надавалися довідки з лікарні про наявність виразкової хвороби шлунку, контузії, про проблеми із зором, слухом, з тиском, також характеристику з роботи та графік роботи, з якого вбачається, що в ніч на 15 березня 2021 року та в ніч на 16 березня 2021 року ОСОБА_1 перебував на нічних чергуваннях, що свідчить лише про те, що на підпитку начальника охорони до роботи допущено не було б, а також, з приводу мови, яка не сподобалась поліцейськім та стомлені очі у людини, що є гіпертоніком, перенісши контузію та 2 ночей чергування, у суду сумнівів також не викликало, що вбачається з відмови у витребуванні додаткових доказів, що мали для законного, всебічного, об`єктивного, обґрунтованого судового рішення принципове значення.

Суд помилково вважав, що саме ОСОБА_1 мав доводити свою невинуватість, попри те, що йому ніхто не роз`яснював його права щодо проходження повторної експертизи, щодо відібрання крові на аналіз, в т.ч. і в іншій установі. До того ж тестування відбувалося двічі, з інтервалом в 10 хвилин і 2 результати неоднакові, позначка другого результату була 0,3 проміле, який було зроблено після зауваження на те, що щось не те з їх драгером. Проте до протоколу було долучено тест з більшою позначкою, замість того щоб направити ОСОБА_1 на аналіз крові і впевнитися в достовірності аналізу, оскільки були розбіжності, при тому, що він сам пропонував пройти аналіз на місці зупинки ТЗ і добровільно поїхав до медичного закладу, оскільки впевнений, що алкоголь він не вживав, що бажав довести правоохоронцям.

Дії інспектора патрульної поліції категорично не відповідають принципам законності, оскільки висновок щодо інкримінуємого правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення зроблений виключно на внутрішніх переконаннях та на неповно досліджених матеріалах справи і суперечить дійсним фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 було зупинено через те, що у нього був несправний сигнал повороту, під час транспортування ним свого автомобіля до СТО для ремонту неполадок, з приводу чого він незволікаючи сплатив штраф.

Як вбачається з фактичних обставин та вимог діючого законодавства, підстав для проходження тесту в медичному закладі не було, оскільки особа не відмовлялася від проходження тесту, а навпаки пропонувала пройти цей тест на місці зупинки ТЗ.

Після прибуття до медичного закладу, ОСОБА_1 було оглянуто лікарем (повноваження лікаря не встановлені) та здійснено тест за допомогою технічного приладу, як проголошено на записі (зі слів поліцейського), пристроєм "Драгер", про який немає ніде жодних відомостей, в т.ч. сертифікату відповідності і результатів тестування приладу. Проте ніким не було запропоновано здати кров, слину чи сечу на аналіз, сам ОСОБА_1 звісно цього не знав, не міг знати, оскільки він ніколи з цим не зтикався, і не знав своїх прав, які йому ніхто не спромігся роз`яснити, навіть лікар не запропонував здати аналізи, хоч мав би знати, напевне, порядок проведення експертизи, згідно Протоколу. Сам лі кар не представився, про наявність у нього повноважень на проведення експертиз щодо встановлення ознак сп`яніння нічого не відомо. Отже, скориставшись розгубленістю, втомою особи, що їхала після 2 доби нічного чергування, його юридичною необізнаністю, нероз`ясненням правоохоронцями прав водію, неповідомленням особи про наслідки нескористанням своїм правом, в т.ч. правом на захист, було здійснено працівниками поліції та лікарем протиправні дії, що призвели до негативних наслідків, зважаючи, що особа не керувала ТЗ на підпитку, про що усно було повідомлено працівника поліції, коли той в голос зачитував протокол (він повідомив під відеозапис, що не був п`яним, тобто висловив свою незгоду з протоколом), але він не використовував ст.63 Конституції України, він не розумів, що він мав зробити, оскільки права йому роз`яснено не було.

В оскаржуваній постанові судом першої інстанції не наведено жодних наявних чи належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 4 червня 2021 року ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кальна О.П. апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити, після оголошеної в судовому засіданні перерви на 11 червня 2021 року в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9 «А» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними у справі доказами, а саме даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 193606 від 16 березня 2021 року, відповідно до якого16 березня 2021 року о 9 год. 50 хв. в м.Києві по вул.. В.Нестайко, водій керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 перед поворотом не подав сигнал світловими показчиками повороту відповідного напрямку, з ознаками алкогольного сп`яніння : порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, що не реагують на світло, запах алкоголю з порожнини рота.

Згідно висновку медичного огляду №001405 водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, стан сп`яніння 0, 40 проміле (а.с.3), ОСОБА_1 з результатами медичного огляду ознайомлений про що свідчить його підпис.

Дотримання прав передбачених ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 було забезпечено шляхом виклику його як до суду першої, так і до суду апеляційної інстанції. В суді першої інстанції ОСОБА_1 був присутнім при розгляді справи, права йому були роз`яснені.

Суд апеляційної інстанції надав йому можливість бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст.268 КУпАП правами, але ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 11 червня 2021 року не з`явився.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

При перегляді справи апеляційним судом було з`ясовано, що ОСОБА_1 після вказаних подій у самостійному порядку до лікаря-нарколога не звертався. Дії працівників поліції не оскаржував.

Проведення медичного огляду в медичному закладі, без проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу не може свідчити про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Дніпровського районного суду м.Києва від 22 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

В той же час відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 як учасник бойових дій звільнений від сплати судових збору.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Кальною Оленою Петрівною, частково задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - змінити в частині стягнення судового збору.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна