ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/738/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю особи, яка притягається до адміністраивнорї відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Назаренко Д.А., а також представника митниці Тупікової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1988 року народження, громадянка Російської Федерації, має на утриманні шестеро малолітніх дітей, мешканка м. Харкова, -

- визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 000 грн.

Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 27.08.2020 до Слобожнаської митниці Держмитслужби надійшла заява від громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 щодо неможливості вивезення за межі митної території України транспортного засобу іноземної реєстрації «Лада 217030» р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 у зв`язку з сімейними обставинами та фінансовими труднощами. Згідно відомостей бази даних АСМО Інспектор, транспортний засіб «Лада 217030», VIN: НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3 ввезений на митну територію України 20.04.2016 громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 через митний пост Щербаківка в зоні діяльності Харківської митниці ДФС в митному режимі тимчасове ввезення до одного року. Згідно з вимогами ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів. Листом Слобожанської митниці Держмитслужби від 02.09.2020 ОСОБА_1 запропоновано прибути до Слобожанської митниці Держмитслужби для надання пояснень по даному факту та можливої участі у складанні протоколу про порушення митних правил. 18.09.2020. ОСОБА_1 прибула до управління протидії митним правопорушенням Слобожанської митниці Держмитслужби та у письмових поясненнях не надала документів на підтверджують настання аварії або дії обставин непереборної сили, які б перешкоджали вивезти автомобіль «Лада 217030», VIN: НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3 за межі митної території України у передбачені законодавством строки.

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що на час скоєнні нею адміністративного правопорушення діяла інша, більш м`яка, санкція статті 481 МК України, а суд не взяв цього до уваги. Суд першої інстанції відмовив їй у задоволенні клопотання щодо укладення договору з адвокатом. Вважає, що строк, передбачений ст. 467 МК України сплинув, а тому суд першої інстанції повинен був закрити провадження у справі.

Крім того, ОСОБА_1 просила поновити їй пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2020 року, посилаючись на те, що повний текст судової постанови вона отримала лише 21.12.2020 року, про що є її власноручна розписка, а тому просила вважати початком перебігу строку на апеляційне оскарження постанови з моменту отримання її копії.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя шляхом реалізації права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника адвоката Назаренко Д.А., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити, а також пояснення представника митниці, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги та вважала її законною та обґрунтованою, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні ч.6 ст. 481 МК України.

З огляду на відомості, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України пославшись на те, що вина останньої підтверджується, зокрема, відомостями протоколу про адміністративне правопорушення (арк. 3-5), відомостями заяви ОСОБА_1 від 27.08.2020 року (арк. 7), відомостями письмових пояснень ОСОБА_1 від 18.09.2020 року (арк. 15), відомостями витягів з баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС.

Поряд з цим, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечувала своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 481 МК України та пояснила, що дійсно 20.04.2016 року ввезла на митну територію України автомобіль та мала вивезти його з митної території України протягом року, тобто до 20.04.2017 року включно. Однак, у зв`язку з тим, що двигун автомобіля вийшов з ладу та у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, оскільки у неї на утриманні перебувають шестеро малолітніх дітей, вона не вивезла автомобіль з митної території України у передбачений законом строк.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд, з огляду на відомості, які є в матеріалах цієї справи, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил, відповідно до ст. 522 цього Кодексу, розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Оскільки правопорушення, яке вчинила ОСОБА_1 , було виявлено службовою особою митниці лише 27.08.2020 року, а справа про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції для розгляду 18.11.2020 року, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи та твердження апелянта щодо закінчення строку, передбаченого ст. 467 МК України є необґрунтованими та такими що не відповідають дійсності.

Разом з цим, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу накладеного на ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи, строк вивезення ОСОБА_1 автомобіля з митної території України закінчився 20.04.2017 року. Автомобіль до цього часу ОСОБА_1 з митної території України не вивезла, тобто суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правопорушення ОСОБА_1 скоїла станом на 21.04.2017 року, оскільки це перший день строку, коли вона вже повинна була вчинити дії щодо вивезення автомобіля за межі митної території України.

Станом на 21.04.2017 року діяла ст. 481 МК України у редакції закону № 4495-VI від 13 березня 2012 року, відповідно до якої ця стаття мала три частини. Згідно частини третьої цієї статті, перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну території України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Станом на 01.05.2017 року ОСОБА_1 свій обов`язок щодо вивезення автомобіля за межі митної території України не вчиняла.

Відповідно до частини 2 статті 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

08 листопада 2018 року прийнято Закон України № 2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», яким статтю 481 МК України було змінено та доповнено, в тому числі, частиною шостою такого змісту:

«Перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів».

Закон № 2612-VIII набрав чинності 22 серпня 2019 року.

Таким чином, з 22 серпня 2019 року передбачена інша адміністративна відповідальність за ті ж самі дії, що скоїла ОСОБА_1 з 21.04.2017 року до 01.05.2017 року.

Разом з цим, санкція частини 3 статті 481 МК України, на час скоєнні ОСОБА_1 правопорушення, передбачала адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що є значно меншою ніж передбачено ч.6 статтею 481 МК України на час винесення судової постанови стосовно ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне, враховуючи вимоги ч.1 ст. 8 та п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, змінити постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2020 року стосовно ОСОБА_1 в частині накладеного розміру адміністративного стягнення зменшивши його до розміру штрафу, передбаченого санкцією частини 3 статті 481 МК України, яка діяла на час скоєння ОСОБА_1 правопорушення, що пом`якшує її відповідальність за розміром штрафу, та буде відповідати меті адміністративної відповідальності, оскільки є достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, внаслідок застосування закону що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши їй процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2020 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України, змінити в частині розміру накладеного адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, зменшивши його до однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, в редакції ЗУ № 4495-VI від 13 березня 2012 року.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков