Справа № 536/159/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліна Жанна Олександрівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного Управління в Полтавській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, без реєстрації місця проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Кременчуцького районного суду Полтавської області з Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Полтавській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №018781 від 27.01.2021 відповідно до якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №018781 складеного 27 січня 2021 року поліцейським СРПП Кременчуцького відділення №2 КРУП ГУНП сержантом поліції Приходько М. Г., 27 січня 2021 року близько 13 год. 50 хв. у селі Піщане на вул. Київській громадянин ОСОБА_1 під час карантину перебував без документів, що посвідчують особу, чим порушив підпункт 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівником поліції за частиною 1 статті 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які полягають у порушенні підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог часини 1 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно статті 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед інших питань, вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №018781 від 27.01.2021 року зазначено, що громадянин ОСОБА_1 під час карантину перебував без документів, що посвідчують особу, чим порушив підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020.

Однак, відповідно до підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» запроваджено обмежувальні протиепідемічні заходи щодо перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає порушеному положенню нормативного акта, яка приведена у протоколі, зокрема зазначено порушення громадянином ОСОБА_1 підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020, а суть порушення у протоколі зазначена за кваліфікацією порушення підпункту 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020.

Згідно з положеннями ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У якості доказів підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення до матеріалів справи долучено письмові пояснення правопорушника від 27.01.2021 та протокол про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №204732 від 27.01.2021 про застосування до громадянина ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 136,00 грн.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері охорони праці та здоров`я населення; об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності), спрямованих на порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами; суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності вини у формі прямого чи не прямого умислу; суб`єктом правопорушення є будь-яка фізична особа, якій виповнилося 16 років та яка, зокрема, порушує правила карантину.

Так, статтею 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма статті 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення носить бланкетний характер, у зв`язку із чим серед ознак суті адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Кодексу України про адміністративні правопорушення визнає відсутність у діянні складу (сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Недоведеність вини особи, відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що полягає у порушенні підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020.

Оскільки суддею використані всі можливі заходи для встановлення істини у цій справі, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 35, 62, 64 Конституції України, статтею 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», статтями 7, 9 ,44-3, 213, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 279, 280, 283, 284, 287, 289, 294, 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1статті 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Даніліна Ж. О.