ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/722/21 Справа № 199/2336/21 Суддя у 1-й інстанції - Сенчишин Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює інженером-проектувальником ТОВ КВ ПРОЕКТ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 березня 2021 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 в районі будинку № 29 по вул. Українській, на проїзній частині вул. Прибережна магістраль у м. Запоріжжі, керував транспортним засобом «SKODA OCTAVIA TOUR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого, порушивши вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, органи поліції не повідомив.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини справи.

Зазначає, що кваліфікація його дій є невірною.

Так, вказує, що поліція була повідомлена про дорожньо-транспортну пригоду з лікарні, куди він доставив потерпілого, а отже обвинувачення в залишенні місця ДТП є помилковим.

Перед тим, як їхати до лікарні, він зафіксував дорожньо-транспортну пригоду, зробив фотографії.

Вказує, що він виконав п. 2.10ґ Правил дорожнього руху в повній мірі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду апеляційної інстанції, що 20 березня 2021 року о 15 год. 00 хв., в районі будинку № 29 по вул. Українській, перебігав проїзну частину вул. Прибережна магістраль у м. Запоріжжі, перед автомобілем «SKODA OCTAVIA TOUR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Водій автомобіля різко зупинився, але зіткнення відбулося. Водій запропонував відвезти його до лікарні, на що він погодився.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 , в суду апеляційної інстанції пояснила, що є матір`ю ОСОБА_2 . Зазначила, що 20 березня 2021 року її син потрапив до лікарні у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Зазначає, що водій ОСОБА_1 , відразу після події, доставив її сина до лікарні, був з ним до її приїзду. Також вказала, що водій ОСОБА_1 надавав матеріальну допомогу, цікавився станом здоров`я її сина, претензій до нього вона не має, проти задоволення апеляційної скарги не заперечує.

Заслухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стосовно доводів апеляційної скарги відносно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, слід зазначити наступне.

Згідно диспозиції ст. 122-4 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У відповідності з п. 1.10 Правил дорожнього руху України, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 188112 від 21.03.2021 року ОСОБА_1 , 20 березня 2021 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 в районі будинку № 29 по вул. Українській, на проїзній частині вул. Прибережна магістраль у м. Запоріжжі, керував транспортним засобом «SKODA OCTAVIA TOUR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого, порушивши вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, органи поліції не повідомив, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Апелянт посилається на те, що залишив місце ДТП, через те, що в автомобілі знаходились його дружина та маленька донька. Також зазначив, що відразу запропонував хлопцю ( ОСОБА_2 ) відвезти його до лікарні. При цьому зафіксувавши всі обставини події.

Під час апеляційного перегляду, пояснення ОСОБА_1 підтвердили неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 та його законний представник мати ОСОБА_3 , які зазначили, що ОСОБА_1 відразу запропонував відвезти потерпілого до лікарні, доставив до Запорізької дитячої лікарні, дочекався його батьків. Також останні пояснили, що ОСОБА_1 надавав допомогу під час лікування, та вже після лікування цікавився здоров`ям ОСОБА_2 ..

Суд першої інстанції не надав правової оцінки позиції ОСОБА_1 , не викликав та не допитав потерпілого ОСОБА_2 з цього приводу.

На переконання апеляційного суду, ОСОБА_1 не мав прямого умислу на уникнення відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, а діяв у відповідності до ситуації.

Згідно ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода- це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати швидку медичну допомогу, а якщо це неможливо, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

г) відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також стан транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста Державтоінспекції або в орган чи підрозділ міліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею. У разі коли під час дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено лише застраховані транспортні засоби та немає загиблих і травмованих, допускається оформлення відповідних матеріалів представником страхової організації без участі працівника підрозділу Державтоінспекції за згодою учасників пригоди.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Апеляційний суд погоджується з твердженнями апелянта відносно реальності загрози життю та здоров`ю ОСОБА_2 , які могли виникнути у наслідок вчинення ДТП, а тому вважає його дії виправданими, такими, що були необхідними в даній ситуації, і були спрямовані за збереження здоров`я дитини.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі є достатніми для виключення адміністративної відповідальності у діях ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із перебуванням його у стані крайньої необхідності.

Судом першої інстанції прийнято передчасне рішення про визнання ОСОБА_4 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, відтак дане рішення підлягає зміні в даній частині.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року, - скасувати.

Постановити нову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко