Справа № 447/2539/20 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 33/811/98/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Водопийко Х.Т., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 30 листопада 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, 06.09.2020 близько 13:00 год. гр. ОСОБА_1 на автодорозі Київ-Чоп, 589 км. + 900 м. керував автомобілем марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою з наступних доводів та підстав.

Судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.1 ст.130, ст.251, ч.1 ст.256, ч.3 ст.266 КУпАП, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12,2008р. № 1103, порушено норми ст.252 КУпАП.

Складеним відносно нього протоколом ініційовано притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду.

За матеріалами справи, і це не оспорюється, та прямо значиться у складеному відносно нього протоколі, він не проходив жоден із видів огляду на стан сп`яніння, і результатів такого огляду немає.

Суд першої інстанції припустився грубих порушень ч.1 ст.130 КУпАП, неправильно її застосував, оскільки за змістом складеного відносно нього протоколу і доданих пояснень свідків, суть його порушення зводиться, на переконання працівника поліції, до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Просить врахувати, що результатів огляду його на стан сп`яніння ані у виді огляду спеціальними технічними засобами на місці зупинки поліцейським у присутності двох свідків, ані у виді результатів огляду (висновок) медичного закладу (охорони здоров`я) у матеріалах справи немає, лише за наявності одного з яких є можливим притягнення до відповідальності за керування у стані сп`яніння, то з цих підстав оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Більше того, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді саме «керування ТС у стані алкогольного сп`яніння» не складався, а у тому протоколі, що надійшов до суду, і яким керувався районний суд, зафіксоване наявне, на переконання працівника поліції, порушення у виді відмови від проходження огляду у медичному закладі, а не керування у стані сп`яніння, як те обґрунтовано вважав суд, та належних і достатніх доказів чому у справі немає.

Пояснює, що 06.09.2020, він перебував на АЗС куди під`їхали працівники поліції, його авто стояло на стоянці, патрульні запитали, чиє це авто, він повідомив що це його автомобіль. Згодом він пред`явив їм документи, вони запитали чи він вживав алкоголь на що відповів що вживав, однак за кермо не планує сідати. При цьому, ніхто протоколу не складав, його документи повернули.

Цього суд першої інстанції не врахував, припустився грубих, суперечливих висновків, через що неправильно застосував норму ч.1 ст.130 КУпАП і незаконно наклав на нього адміністративне стягнення саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, про що суд у мотивувальній частині чітко і прямо наголосив, а керування не було взагалі.

Цього безумовно достатньо для скасування цієї постанови районного суду.

Наголошує, що не відмовлявся від проходження жодного з видів огляду, ніхто його не пропонував, оскільки й не було самого керування транспортним засобом, а свідків, які значаться по справі як свідки його відмови від огляду, при зупинці транспортного засобу під його керуванням взагалі не було.

Також, він був позбавлений права на захист, оскільки йому не було відомо про існування даної справи, жодних викликів до суду не отримував, перебував тимчасово за кордоном, тому не мав змоги вчасно оскаржити дану постанову.

Тому, не мав змоги взяти участь у змагальних дебатах, і не мав можливості спростувати інкриміноване йому правопорушення надавши суду відповідні докази.

З урахуванням всього наведеного, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення ним жодного із складів правопорушення, передбаченого цією статтею.

Крім цього, оскільки не був присутній при розгляді справи і прийнятті постанови, оскільки перебував за межами України, що підтверджено копією його закордонного паспорта, копію оскаржуваної постанови отримав лише 29.12.2020, що підтверджується наявною у матеріалах справи письмовою розпискою із зазначенням дати, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено ним з поважних причин і такий підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Водопийко Х.Т. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши наведені доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя допустив істотне порушення закону та неповноту з`ясування обставин справи, що вплинуло на правильність прийняття судового рішення та є підставою для скасування постанови судді.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи й постанови судді, дана вимога закону дотримана не була.

У постанові суддя лише формально зазначив обставини події, які мали місце 06.09.2020, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 052529 від 06.09.2020, з покликанням на пояснення ОСОБА_1 і такий протокол, та прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як пояснив ОСОБА_1 в судовому засідання апеляційного суду та навів у доводах апеляційної скарги, йому не надходили повістки із суду першої інстанції та його, як особу щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ніхто не викликав, що підтверджується матеріалами справи, оскільки в таких наявні судові повістки як скеровувалась на його адресу, однак повернулась у суд без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що не може розцінюватись судом як належне повідомлення про розгляд справи, відтак останній був позбавлений можливості дати пояснення з приводу обставин справи.

Так, метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, поставлених перед судом, а й досягнення правосуддя, у зв`язку з чим, суд зобов`язаний дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення.

Відсутність належної мотивації висновків суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження постанови, а суд вищої інстанції - переглянути таку.

Поряд з цим, згідно ст.1291 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України, однак у матеріалах справи наявний оригінал оскаржуваної постанови (а.с.12) у якій відсутня інформація про те, що така постановлена Іменем України, що на думку апеляційного суду є істотним порушенням чинного законодавства.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом не дотримано вимоги ст.ст.245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.7, ч.8 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Враховуючи наведене, з огляду на приписи ст.ст.245, 268, 280 КУпАП, постанова судді підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення призначенню до нового судового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого слід всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи, встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 30 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 30 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скерувати на новий судовий розгляд до Миколаївського районного суду Львівської області.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.