Справа № 317/1126/21
Провадження № 3/317/563/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Мінгазов Р.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області,про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працевлаштований, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 . Інші відомості суду не відомі.

Посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 27.05.2003 р вилучено під час складання протоколу ААб № 161092.

За ч. 1 ст. 130КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року у провадження судді Запорізького районного суду Запорізької області Мінгазова Р.В. з Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 161092 від 31.03.2021.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 161092 від 31.03.2021 року, ОСОБА_1 о 10 год. 10 хв. у смт. Кушугум, Запорізького району Запорізької області, по вул. Комбайна, біля будинку № 18, керував автомобілем ГАЗ3110 днз НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST №6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 161092 від 31.03.2021 додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.03.2021; пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозапис, довідка підсистеми «Адмінпрактика».

Згідно базою даних підсистеми «Адмінпрактика» ІТС ІПНП гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП не притягувався, позбавлення права керування всіма видами транспорту не зафіксовано. Посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 27.05.2003 р. на ім`я ОСОБА_1 , вилучено під час складання протоколу ААБ № 161092 від 31.03.2021 р. та знаходиться на зберіганні в Запорізькому РВП. Видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_4 .

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину категорично не визнав, пояснив, що дійсно 31.03.2021 року приблизно 10-00 год. він керував по вул. Комбайна у смт. Кушугум, Запорізького району Запорізької області автомобілем ГАЗ3110 днз НОМЕР_3 . Коли він зрівнявся з будинком АДРЕСА_2 , то йому на зустріч проїхали працівники поліції. Надалі працівники поліції зробили маневр повороту та почали наздоганяти ОСОБА_1 , після чого зупинили його автомобіль. Зазначив,що зупинка його транспортного засобу була здійснена поліцейськими без будь-яких законних для цього підстав/причин, ніхто насправді його не оглядав та ніяких ознак алкогольного сп`яніння не встановлював. При цьому поліцейські наполягали на тому, щоб ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (як на місці, так і у медичному закладі) та підтвердив це особистими поясненнями у протоколі, а також і під відеозапис. В разі його незгоди на такі дії, його залякували про відсторонення від керування транспортним засобом та про його тимчасове затримання (а також про доставлення його на штраф майданчик та витрачання значних грошових коштів для його повернення). Враховуючи, що ОСОБА_1 дуже поспішав по справах, а також те, що він злякався їхніх погроз стосовно відібрання транспортного засобу, погодився на їхні умови і відповідно: розписався декілька разів майже у пустому протоколі та підтвердив відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як у самому протоколі, так і під відеозапис на мобільний телефон одного з поліцейським. Але під час всіх цих дій ніяких свідків не було і залучити їх ніхто не намагався. Після цього його відпустили і він поїхав по справах додому. ОСОБА_1 зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та просив провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Бєлан С.В. підтримав покази ОСОБА_1 , зазначив, що матеріали, надані органом поліції, не можуть бути належними доказами вини ОСОБА_1 , зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим просив провадження у даній справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Бєлана С.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Передумовою висування водієві вимоги щодо проходження огляду/медичного огляду на стан сп`яніння майже завжди є зупинка автомобіля.

Ч 3 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинки ним автомобіля з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В матеріалах справи відсутні дані про складання працівниками поліції постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за будь-які порушення ПДР України.

Відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 також передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відмова водія, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння повинна містити відповідний алгоритм дій працівника поліції, а саме: складає відповідні документи, залучає свідків.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ № 161092 зазначено про наявність двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови правопорушником від проходження огляду на стан сп`яніння, однак при перегляді відеозапису встановлено, що дані свідки не були присутніми під час відмови правопорушника ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

З метою встановлення обставин справи до суду викликались особи, пояснення яких долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак останні до суду не з`явились, пояснень не надали.

Із змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 3 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , однією з ознак вказано «тремтіння рук», в той час як Інструкція не передбачає такої ознаки ( передбачає тремтіння пальців рук). Також в Інструкції не має і таких ознак як «почервоніння білків очей» чи «почервоніння очей», як то зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Тобто, треба зазначити, що вказані документи, а саме протокол, акт огляду та направлення на огляд, містять різні ознаки алкогольного сп`яніння.

Дослідженим в судовому засіданні, за участю ОСОБА_1 , адвоката Бєлан С.В., відеозаписом, встановлено, що під час зупинки автомобіля водія ОСОБА_1 не було проінформовано про конкретну причину такого зупинення з детальним описом підстави зупинки. Крім того, під час перегляду відео, не вбачається ніякого тремтіння ані рук, ані пальців рук, не має різкої зміни забарвлення шкірного покрову обличчя або почервоніння очей чи білків очей ( як про це зазначено в акті огляду та направленні на огляд). Більш того, з відеозапису не вбачається і неадекватності в поведінці ОСОБА_1 , порушення мови чи порушення координації його рухів. Тобто дані відеозапису, наданого працівником поліції, вказують на нормальний зовнішній вигляд, скоординовані рухи, ясний зір, чіткі відповіді, що спростовує викладене в протоколі щодо тремтіння рук, порушення мови, що спростовує викладене у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також треба зазначити, що в матеріалах адміністративної справи міститься конверт з диском відео фіксації правопорушення, на якому містяться два відеофайли, відеозаписи в яких здійсненні різними технічними засобами, на що вказують формат, ракурс та кут зйомки, місце встановлення та розташування технічних засобів.

В п.1 розділу 1 Інструкції №1026 вказано, що ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Згідно з п. 4 розділу 2 Інструкції №1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В свою чергу відеозапису нагрудної камери ( портативного відео реєстратора ) поліцейського, яка повинна була б працювати під час виявлення та фіксації адміністративного правопорушення, суду не надано.

Тобто має місце не дотримання поліцейським Інструкції № 1026 щодо порядку роботи та застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки відеозапису.

Суд погоджується з доводами правопорушника, що вказані відеозаписи є недопустимими доказами, з огляду на те, що працівниками поліції у протоколі не зазначено відомостей про технічний засіб, яким було здійснено відеофіксацію, а також те, що вони не відображають усіх відомостей та обставин про вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Відповідно до чинного законодавства України, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинене правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є.

Зазначене дає підстави стверджувати, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими було не дотримано процедуру, передбачену КУпАП, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858 та Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС, МОЗ України 18.12.2018 №1026, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 11.01.2019 р. за № 28/32999.

Будь-які належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення, що є обставиною, яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення та є підставою для його закриття.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 33, 38, 130, 245, 247, 266, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного правопорушення, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Р.В. Мінгазов