Справа № 715/238/21
Провадження № 3/715/141/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2021 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Цуренко В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участю захисника Мигалатюка А.В.

розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В суд надійшов протокол про адміністративні правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 02 лютого 2021 року о 03 год. 31 хв., на трасі М-19 520 км., Чернівецької області, керував автомобілем марки «Audi A4» номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звуження зіниць очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте його захисник Мигалатюк А.В. вказав, що під час огляду були залученні свідки, які не розуміють українську мову, що підтверджується відео, яке міститься в матеріалах справи. Вони є громадянами іншої держави, не розуміли, що саме їх питає поліцейський та не розуміли обставини події. Поліцейські не встановили анкетних даних свідків, не встановили місце їх поживання, не залучили перекладача. Тому просить суд закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріалами справи не доведена з огляду на наступне.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлено ст. 266 КУпАП, Постановою KM України від 17.12.2008, № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", та Інструкцією, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.201.5 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно п.2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.

У відповідності до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Аналогічні вимоги встановлені п.6 зазначеної вище Інструкції від 09.11.2015 року.

Проведення огляду особи на стан сп`яніння з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, участь свідків при проведенні огляду водія на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу є обов`язковою умовою, із якою закон пов`язує дійсність огляду.

Як встановлено в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є громадянами держави Албанія, не володіють українською мовою, що підтверджується відео з боді камер працівників поліції. Письмові пояснення вказаних свідків написані на українській мові. Під час проведення дії вказаної не було залучено перекладача, який б роз`яснив їм їхні права та обов`язки та чому їх залучено як свідків по даній обставині.

Суд позбавлений можливості допитати даних свідків, оскільки працівники поліції не зазначили адреси проживання вказаних свідків.

Відповідно до ч.1 ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Застосовуючи аналогію права (законодавства), згідно п.4 ч.1 ст.66 КПК України свідок має право давати показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, і користуватися допомогою перекладача.

В даному випадку свідкам не було забезпечено їхнє право на залучення перекладача.

Відповідно до п.d ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що і свідків обвинувачення.

З огляду на наведене, прихожу до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 022242 від 02.02.2021 року складений із істотними порушеннями вимог закону, відомості, викладені в ньому не можуть бути використані у суді як доказ у справі про адміністративне правопорушення, оскільки вони не лише спростовуються твердженнями особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а і не підтверджені будь-якими поясненнями свідків, які зазначені у ньому.

Відповідно ж до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного і обґрунтованого судового рішення.

Інші належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

З переглянутого відеозапису нагрудних камер працівників поліції, що долучений до матеріалів даного адміністративного провадження, вбачається, що він є неповним та не відображає всіх подій, тричі переривається.

Згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг, крім того п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Згідно п.3.3. вказаної Інструкції, нагрудна відеокамера повинна активуватися працівником патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особою.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні право рушення, визначених ст.255 КУпАП.

Суд не може перебирати на себе обов`язок поліції передбачений ст. 251 КУпАП щодо збирання доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що також узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року, висновки якого є обов`язковими до застосування при розгляді справ судами.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи докази по справі, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, за таких обставин необхідно закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 252, 283-285, 287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: