Справа № 369/5344/21
Провадження № 3/369/3951/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.05.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 081238, водій ОСОБА_1 , 13 квітня 2021 року о 08:45 год., керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», днз НОМЕР_2 , по пров. Жовтневий в м. Боярка Фастівського (Києво-Святошинського) району Київської області, здійснив рух транспортним засобом на заборонений дорожній знак «3.21 В`їзд заборонено», чим створив аварійну небезпеку патрульному автомобілю «Skoda», днз НОМЕР_3 , змусивши водія патрульного авто різко гальмувати та змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, задля забезпечення особистої безпеки і безпеки інших громадян.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «3.21» п. 33.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП не визнав та пояснив, що рухався в зворотному напрямку, де дозволено рух, з дотриманням ПДР України, але в подальшому зрозумів, що заблукав та був змушений розвернутися і їхати в зворотному напрямку, на даній ділянці дороги не було жодного забороненого знаку для руху транспортних засобів. В цей час на зустріч рухався патрульний автомобіль, який зупинився, після чого був зупинений його автомобіль та складений протокол про адміністративне правопорушення щодо нього. ОСОБА_1 з протоколом не погодився та пояснив, що жодного знаку він там не бачив, швидкості руху не перевищував, вважає, що в м матеріалах справи відсутні будь-які докази його винуватості в порушенні ПДР України, тому просив суд провадження у справі відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення водія ОСОБА_1 дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, у тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Вказана позиція КСУ відповідає правовій позиції Європейського Суду з прав людини.

Положеннями ч. 4 ст. 122 КУпАП в редакції Закону № 1231-IX від 16 лютого 2021 року, передбачено відповідальність водія за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Суд зауважує, що подія мала місце 13 квітня 2021 року.

Відповідно до пп. «3.21» п. 33.3 ПДР України, забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою: 1) запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; 2) запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; 3) організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; 4) запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; 5) запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Таким чином, суть правопорушення, яке ставиться у провину водію ОСОБА_1 , зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме дорожній знак «3.21 В`їзд заборонено» не охоплюється об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП (перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину).

Суд зауважує, що Законом України № 1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року в ст. 122 КУпАП внесено зміни, а саме «після частини третьої доповнено новою частиною такого змісту: Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину», які набули чинності 17 березня 2021 року.

Тобто, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення діяла редакція статті 122 КУпАП, з урахуванням змін від 16 лютого 2021 року.

Крім того, матеріали справи № 369/5344/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП в підтвердження винуватості останнього, містять лише протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 081238.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП. Тобто, з огляду на положення КУпАП протокол є актом, який повинен містити інформацію про конкретне діяння, яке ставлять у вину особі, виходячи з правової природи поняття адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що поліцейським ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП у Київській області старшим лейтенантом Коноваленком Р. А. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 081238 від 13 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 даних вимог закону дотримано не було, оскільки він містить суперечності, а саме суть правопорушення, зазначена в протоколі не відповідає вимогам статті КУпАП. Тобто, зазначена в адміністративному протоколі по цій справі об`єктивна сторона правопорушення, не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАп.

За таких обставин, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, серед яких протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 081238 від 13 квітня 2021 року, клопотання ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки в його діях відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а саме в даній конкретній справі з боку водія ОСОБА_1 відсутні порушення Глави 12 ПДР України.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУПАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 122 ч. 4 , 247 ч. 1 п. 1, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 081238 від 13 квітня 2021 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак