1Справа № 335/5960/21 3/335/1435/2021
ПОСТАНОВА
18 червня 2021 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
У протоколі про адміністративне правопорушення від 14.05.2021 серії ВАБ № 031918, порушується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у зв`язку з тим, що 14.05.2021 о 20:41 год. ОСОБА_1 неналежно виконував свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , самостійно без нагляду дорослих.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді вину не визнав, зазначивши, що його син у той день пішов на курси, та після їх закінчення одразу не повернувся додому. Злякавшись, що син можливо загубився, зателефонував у поліцію. Всі батьківські обов`язки по відношенню до сина він сумлінно виконує, але іноді трапляються ситуації, на які він вплинути не в змозі.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.
Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Отже, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у трьох різних формах: ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.
Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 зазначено про неналежне виконання ним батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина, який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , самостійно без нагляду дорослих, але вказане не тільки не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, але і не розкриває об`єктивної сторони вказаного правопорушення.
Всупереч вимогам ст. 256 КУпАП у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з його боку ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо неналежного виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина.
Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме те, що його неповнолітній син знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , самостійно без нагляду дорослих, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як батько, не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дитини.
З вищевикладеного вбачається, що належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 , як батько, ухиляється чи не виконує покладені на нього обов`язки по вихованню дитини, матеріали справи не містять.
В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме чином ОСОБА_1 не виконував свої батьківські обов`язки, при цьому не вказано, в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.
Таким чином, проаналізувавши та дослідивши докази, що наявні в матеріалах цієї справи, суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 8, 9, 27, 34, 35, 155-1, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Шалагінова