Справа № 453/510/21
№ провадження 3-зв/453/2/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Курницька В.Я., за участі секретаря судового засідання Трембач М.М., за участі представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Сколівського районного суду Ясінського Ю.Є. від розгляду справи про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Сколівського районного суду Львівської області Ясінського Ю.Є. знаходиться справа про адміністративне правопорушення № 453/510/21 за матеріалами Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України щодо ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 185-13 КУпАП.

17.06.2021 до Сколівського районного суду Львівської області надійшла заява захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Сербіна Я.В., згідно з якою він заявив відвід судді Ясінському Ю.Є., посилаючись на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 453/510/21 в судовому засіданні 25.05.2021 року ним подано клопотання про закриття провадження в справі з наведенням підстав відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-13 КУпАП. Однак, суддя Ясінський Ю.Є. відмовився прийняти рішення по справі та оголосив перерву для отримання відповідного реагування від детектива Національного антикорупційного бюро України Стрекозенка А.В. За вказівкою судді Ясінського Ю.Є. секретарем судового засідання Гринюк Л.Я. повідомлено детектива Національного бюро Стрекозенка А.В. про дату та час наступного судового засідання та направлено подане ним клопотання про закриття провадження по справі. Після цього, детективом були направлені до судді Заперечення у справі № 453/510/21 на клопотання адвоката Сербіна Я.В. від 25.05.2021 про закриття провадження у справі. У черговому судовому засіданні, сторона захисту заперечувала щодо участі в судовому засіданні детектива Стрекозенка А.В., а також долучення поданих детективом заперечень до матеріалів справи. Однак, Суддя Ясінський Ю.Є. не відреагував на заперечення сторони захисту та долучив відповідні заперечення детектива з додатками до матеріалів справи та залучив детектива до судового засідання. Відтак, судове засідання відбувалось у режимі змагальності, що фактично виключається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначає, що суддя Ясінський Ю.Є. фактично виступає на стороні детектива у непередбачений законом спосіб та повністю задовольняє всі клопотання та прохання детектива. Також доказом упередженого ставлення та сторонності, надання привілей детективу, свідчить постановлення суддею постанови від 04.06.2021 року, якою було задоволено клопотання детектива. Вважає, що з метою виключення сумнівів в неупередженості та необ`єктивності судді Ясінського Ю.Є., з врахуванням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. ст. 2, 7, 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. ст. 75, 81 КПК України, слід задовільнити відвід судді Ясінського Ю.Є.

Призначаючи до розгляду дану заяву про відвід судом враховано те, що чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає ані права, ані процедури подання та розгляду заяви про відвід судді. Тобто чітке законодавче регулювання щодо даного питання відсутнє.

Водночас, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод інститут відводу та самовідводу є гарантією справедливого розгляду кожної судової справи.

Так, у п. 132 рішення ЄСПЛ у справі «Гарабін проти Словаччини» (Harabin v. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

В судовому засіданні захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Сербін Я.В. - подану заяву про відвід підтримав, просив її задовільнити, справу про адміністративне правопорушення № 453/510/21 (провадження 3/453/276/21) про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-13 КУпАП передати до канцелярії Сколівського районного суду Львівської області для автоматичного визначення іншого головуючого судді.

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Ясінський Ю.Є. заперечив щодо задоволення заяви про його відвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 453/510/21 (провадження 3/453/276/21) про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-13 КУпАП у зв`язку із відсутністю правових підстав. Зазначив, що жодним чинив не упереджений та об`єктивно проводить розгляд зазначеної справи. Щодо «упередженого ставлення», яке, на думку адвоката Сербіна Я.В., мало місце під час розгляду справи № 453/510/21 (провадження 3/453/276/21), то суддя зазначив, що повідомлення особи, яка складала протокол про час та місце засідання суду мало місце виключно у зв`язку із необхідністю з`ясування повноважень такої особи на складання даного протоколу. Крім того, суддею звернено увагу на затягування представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розгляду справи.

Вирішуючи питання щодо заявленого відводу, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст. ст. 126, 129 Конституції України).

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, у випадку, якщо санкції за адміністративні правопорушення є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, вимоги до його судового розгляду мають відповідати гарантіям та стандартам, встановленим Конвенцією, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» від 21 лютого 1984 року (пп. 52-54), «Лауко проти Словаччини» від 02 вересня 1998 року (пп. 56-59), ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» від 17 листопада 2009 року).

Беручи до уваги, практику Європейського суду з прав людини, у зв`язку з відсутністю у нормах Кодексу України про адміністративні правопорушення процедури вирішення питання про відвід судді, судом застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України за аналогією закону.

Так, відповідно до ст. 75 КПК України обставинами, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні є: 1) слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. 2) у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Перелік підстав для відводу судді, передбачений ст.75 та ст.76 КПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35цього Кодексу.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Відповідно до п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради Європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але із боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

З системного аналізу положень закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Сербін Я.В. зазначив, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя не розглянув подане ним клопотання про закриття провадження в справі, всупереч КУпАП долучив до матеріалів справи подані детективом заперечення, хоч детектив не є особою, яка бере участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Фактично ОСОБА_1 не погоджується з процесуальними діями судді, здійсненими у ході розгляду даної справи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вказані обставини, зазначені заявником у заяві про відвід судді Ясінського Ю.Є. не доводять про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді при здійсненні правосуддя у даній справі, заявником не наведено.

Суд застосовує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (заява № 33958/96) та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02), у пунктах 43 та 50 яких відповідно зазначено, що особиста безсторонність судді резюмується, поки не надано доказів протилежного.

Призначення та проведення судових засідань, витребування доказів, допуск учасників судового процесу, надання ними пояснень та заявлення клопотань, оцінка доказів є процесуальною діяльністю головуючого у справі та у разі допущення порушень цієї діяльності може бути приводом для апеляційного оскарження рішення, яке буде ухвалено суддею тільки в нарадчій кімнаті, а тому зазначені доводи захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Сербіна Я.В. не є підставами для відводу судді в розумінні ст. 75 та ст. 76 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Сербіна Я.В. про відвід судді Ясінського Ю.Є.

Керуючись ст. ст. 283-284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Сколівського районного суду Львівської області Ясінського Ю.Є. від розгляду справи про адміністративні правопорушення, № 453/510/21- відмовити.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено 22 червня 2021 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Курницька