Справа № 263/5463/21
Провадження № 3/263/1857/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Шатілова Людмила Григорівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який навчається на 3 курсі Маріупольського морського ліцею, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

23 квітня 2021 року о 21:50 годин, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Аеродромна, в районі будинку 16, в Центральному районі міста Маріуполя, керував транспортним засобом «ВАЗ 21053», державний номер НОМЕР_2 , у якого в темну пору доби не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, керував транспортним засобом з несправність повторного протягом року, при цьому не маючи права керування транспортними засобами, а саме не отримавши посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив пп. 2.1.а, 31.4.3.в Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 надав до суду заяву в якій свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав, просила суворо не карати.

Суддя, дослідивши надані до суду докази по справі, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), вчинене повторно протягом року, та ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами: протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 406112 та № 406113 від 23 квітня 2021 року, в яких зафіксовані обставини адміністративних правопорушень; рапортом працівника поліції; відеозаписом з нагрудної камери поліцейських; копією постанови судді Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 березня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення; заявою ОСОБА_1 , в якій останній визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно зі ст. 221 КпАП України судді районних у місті судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 121, 126 КУпАП, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за аналогічні адміністративні правопорушення, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до останнього заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу, оскільки навіть накладення адміністративного стягнення в цьому разі не є дієвим для спонукання останнього до належної поведінки.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинені адміністративні правопорушення, суддя виходить з наступного.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкція ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачає накладення адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб, що є більш суворим стягненням, порівняно з адміністративним стягненням, передбаченим ч. 2 ст. 126 КУпАП, згідно якої передбачено лише стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим, до ОСОБА_1 не може бути застосовано жодне з адміністративних стягнень, передбачених ч. 4 ст. 121 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

Щодо адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, то оскільки ОСОБА_1 є неповнолітнім, та відповідно посвідчення водія не отримував, у зв`язку із чим, у суду відсутні підстави для накладення такого адміністративного стягнення. При цьому суд керується роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", згідно з якими позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Таким чином, враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан,оскільки на останнього не може бути накладено жодне з адміністративних стягнень, передбачених ч. 4 ст. 121 КУпАП, суддя вважає необхідним накласти на останнього адміністративне стягнення в межах більш м`якої санкції статті, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ст. 13, 32, 33, 36, 40-1, ч. 4 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ст.ст. 221, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів із дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Л.Г. Шатілова