Справа № 214/5049/21
3/214/1829/21
П О С Т А Н О В А
Іменем України

24 червня 2021 року м. Кривий РІг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., за участю: секретаря судового засідання Гливук М.І., прокурора Фісенка С.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в с. Нововасилівці, Іванівського району, Херсонської області, громадянина України, маючого вищу освіту з освітнім ступенем бакалавр, військовослужбовця, маючого військове звання: старший лейтенант, перебуваючого на військовій службі за контрактом на посаді командира гранатометного взводу батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
24 червня 2021 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення №18/ВП від 24 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП, з якого слідує, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира гранатометного взводу батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , 27.05.2021, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, та умов укладеного контракту, діючи в умовах особливого періоду, внаслідок особистої недисциплінованості та свідомого нехтування своїми службовими обов`язками, допустив чисельні недоліки у веденні службової документації щодо наявності та обліку майна гранатометного взводу, які полягають у відсутності своєчасних звірок зі службами частини військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, чим вчинив недбале ставлення до військової служби, що може призвести до невірного обліку майна та у подальшому до утворення нестачі військового майна та неможливості належного виконання обов`язків військової служби та бойових завдань гранатометного взводу батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, тобто вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повністю визнав вину в інкримінованому йому діянні за обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому пояснив, що він займає посаду командира гранатометного взводу. Зі своїми посадовими обов`язками ознайомлений. Має велике навантаження по службі, оскільки має не комплект особового складу. Приймав участь в антитерористичній операції на сході України. Усвідомлює, що допустив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за обставинами зазначеним в протоколі, розкаюється у вчиненому та просить його суворо не карати.
Прокурор Фісенко С.В. в судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, за вказанами в протоколі обставинами, та накласти на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі санкції даної статті, при цьому врахувати, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій на сході України, а також ставлення останнього до вчиненого.
Суд, вислухавши прокурора, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю
Диспозицією ч.1 ст. 172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, а диспозицією ч.2 цієї статті зокрема передбачено адміністративну відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею одинадцять Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року N 548-XIV (далі - Статут), визначено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Згідно зі ст. 16 Статуту, військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами ЗСУ, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до ст. 59 Статуту, командир (начальник) зобов`язаний завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності.
В свою чергу, ст. 119 Статуту встановлено, що командир взводу (групи, башти) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу (групи, башти) та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу (групи, башти), за підтримання внутрішнього порядку у взводі (групі, башті).
А вимогами, визначеними в ст. 120 Статуту, встановлено, що командир взводу (групи, башти) зобов`язаний стежити за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі (групі, башті) і не менше ніж раз на два тижні особисто проводити їх огляд і перевірку наявності.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 248 від 25.09.2019 на посаду командира гранатометного взводу батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ призначено старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який до цього часу займає вказану посаду.
Відповідно до змісту функціональних обов`язків командира гранатометного взводу батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 , затверджених 24.12.2020 командиром військової частини НОМЕР_1 , командир гранатометного взводу між іншим зобов`язаний: щомісячно перевіряти матеріальні цінності взводу, проводити звірки зі службами тилу та бухгалтерією, перевіряти наявність, стан та облік озброєння, казарменного інвентаря, речового, технічного та іншого майна взводу та звірку обліку з начальниками служб частин (а.с. 50-52).
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення №18/ВП від 24 червня 2021 року слідує, що 27.05.2021 ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира гранатометного взводу батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та умов укладеного контракту, діючи в умовах особливого періоду, в наслідок особистої недисциплінованості та свідомого нехтування своїми службовими обов`язками, допустив чисельні недоліки у веденні службової документації щодо наявності та обліку майна гранатометного взводу, які полягають у відсутності своєчасних звірок зі службами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, чим вчинив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Факт наявності недоліків у веденні журналів обліку, а саме: несвоєчасне проведення ОСОБА_1 , як командиром гранатометного взводу батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, звірок зі службами військової частини, та наявності майна гранатометного взводу є копія висновку заступника командира батальйону оперативного призначення по роботі з особовим складом ОСОБА_2 за результатами службового розслідування про встановлення причин та умов, що призвели до недоліків у веденні службової документації з обліку та наявності матеріальних цінностей у гранатометному взводі батальйону оперативного призначення від 07.06.2021. Причиною вчинення ОСОБА_1 порушень вимог Статутів визначено: безвідповідальне та поверхневе ставлення останнього до виконання обов`язків військової служби, свідоме нехтування своїми службовими обов`язками (а.с. 12-16).
Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або із окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1 126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», оголошено про проведення часткової мобілізації.
Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», уведеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.
Збройні Сили України приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів у відповідності до норм Закону України «Про боротьбу з тероризмом».
Відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, оголошено та зобов`язано провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.
Водночас зазначеним Законом передбачено такий захід як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
Згідно зі ст. 11 зазначеного Закону, рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.
На даний час відповідних рішень Президентом України не приймаюся.
Отже, з 18.03.2014 і по теперішній час в Україні діє особливий період.
Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд на підставі аналізу вказаних вище обставин, всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, вислухав позицію прокурора та пояснення ОСОБА_1 , дослідив письмові докази, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, за ознаками: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_1 , який має опосередковану характеристику, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про зневажливе ставлення до встановленого порядку військової служби, є учасником бойових дій, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.
Разом з тим, відповідно до вимог п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Зважаючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а отже, підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33-36, 40-1, ч.2 ст.172-15, ст.ст.245, 268, 280, 283, 284, 289 КУпАП суд,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 (сто сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп. в дохід держави.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко