Справа № 442/3925/21
Провадження №3/442/1587/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 червня 2021 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого на АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 16.04.2021 о 13.00 год по місцю свого проживання - АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 : погрожував їй словесно, висловлювався образливими та нецензурними словами, тобто вчинив умисні дії психологічного характеру, в результаті чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні вини у вчиненому не визнав та пояснив, що вказаного дня жодних конфліктів у нього з дружиною не було. Він мав деяку роботу вдома, після якої зайшов до хати пообідати. Вони з дружиною поговорили, але ніяких сварок не було. Згодом приїхали працівники поліції, які пояснили, що їх викликала бабця дружини. Йому невідомо, по якій причині вони приїхали. Його запитували, чи має бажання написати пояснення, однак, він відмовився, так як не знав, що саме потрібно писати. До цього у них виникали сварки, але 16 квітня вони уже помирилися. Працівники поліції сказали дружині забирати дитину і їхати з ними. Проте, він заперечив і вимагав у них спершу перевірити умови проживання бабці дружини, оскільки відвезти дружину з сином мали намір саме до неї. Вони так і зробили, після чого відвезли останніх на своєму авто до бабці. Заперечив з приводу того, що свою дружину з дитиною він нікуди не відпускав і що сховав її документи. Просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник правопорушника адвокат Воньо М.О. в судовому засіданні заперечила щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства. Підтримала викладене у письмових поясненнях. Доповнила, що копія протоколу, яка вручена ОСОБА_1 , не містить дати та години вчинення порушення. Зазначила, що у разі необхідності внесення будь-яких доповнень чи змін до протоколу, складається рапорт на ім`я начальника відділу поліції, проте, такий відсутній у матеріалах адміністративної справи. Крім цього, надала копію рішення суду від 02.06.2021, яким відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_1 . Вважає, що підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає, відсутні належні та допустимі докази вчинення ним адмінправопорушення, а тому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 все їхнє подружнє життя ображає її, при цьому, неодноразово піднімав на неї руку. Не витримуючи таких знущань, 11 чи 12 квітня цього року вона запропонувала йому розлучитися та мирно розійтися. Однак, він зреагував негативно, почав погрожувати їй, що відбере дитину, забрав усі її документи та банківські картки. Зазначила, що чоловік нікуди її не пускає. Вона постійно перебуває з дитиною вдома. Їх навіть сусіди не знають, оскільки вони нікуди не виходять. У неї та сина незадовільний стан здоров`я, проте, чоловік переконував, що потреби звертатися до лікарів немає. Крім цього, дитина у свої чотири роки взагалі не говорить, але чоловік також не бачить у цьому проблеми. Усі сварки та скандали він влаштовує у присутності сина, який зокрема бачив, як батько бив матір, після чого дитина і собі намагається її вдарити рукою. 16.04.2021 з самого ранку він почав насміхатися з неї, казав, що не бажає розлучатися, згодом почав знущатися, обзивати нецензурно, кричати. Усе відбувалося при дитині. Вона повідомила про це своїй бабці, оскільки їй не вдавалося додзвонитися в поліцію через слабкий сигнал мобільного зв`язку. Бабця ОСОБА_3 сама викликала поліцію, яка приїхала через деякий час. Чоловік не впускав працівників поліції до хати, тому вона, маючи високу у той день температуру, змушена була вийти до них на вулицю. Працівники поліції сказали їй зібрати дитину і поїхати з ними. Але чоловік не давав змоги їй одягнути сина, забирав його, розкидав речі, кричав. Лише з допомогою поліції їй вдалося звідтам поїхати. При цьому, вона встигла взяти із собою лише дитячі речі. Документи, банківські картки та її особистий одяг чоловік їй не віддає, не зважаючи на її неодноразові прохання та вмовляння.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного вчинення дій психологічного характеру (застосуванні насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, позбавлення одягу, іншого майна, на які потерпіла має передбачене законом право), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, доведена повністю.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 14.06.2021 вона приходила до своєї онуки ОСОБА_2 в село Сторона, оскільки остання скаржилася на чоловіка та його знущання. Онука плакала та казала, що не хоче з ним проживати. Через це у них почалися сварки. Прийшовши туди, вона намагалася поговорити з ОСОБА_4 . Однак, позитивних результатів це не дало. 16 квітня онука дзвонила до неї декілька разів, плакала, казала, що ОСОБА_5 далі ображає її. Вона порадила їй викликати поліцію, але та пояснила, що не може додзвонитися. Згодом вона сама подзвонила на «102» і повідомила, що чоловік її внучки вчиняє над нею насильство та не випускає з дому. Їй відомо, що поліція приїжджала в с.Сторона, після чого привезли ОСОБА_6 із сином до неї додому в м.Борислав. Онука приїхала лише з речами дитини, оскільки збиралася на швидкоруч, а усі її документи та одяг залишилися у чоловіка. Він не повертає їй документів, не дає забрати особисті речі. Також зазначила, що у день події внучка та її син приїхали у незадовільному стані здоров`я, із піднятою температурою. Онука розповідала, що чоловік також бив її, нікуди не випускав з дому, навіть до лікаря, та весь час ображав її.

Вина ОСОБА_1 стверджується також матеріалами адміністративної справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №105721 від 20.04.2021. Доводи захисника порушника щодо недопустимості такого протоколу не можуть бути взятими до уваги, оскільки такий містить підпис правопорушника, як і його копія. При цьому, у протоколі та його копії зазначено, що заяви та клопотання не надходили; від пояснень ОСОБА_1 відмовився, що стверджується також матеріалами справи, де в окремих письмових поясненнях інспектором СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП зазначено: «від будь-яких пояснень відмовляється, від підпису відмовляється». Поряд з тим, 20 квітня 2021 року ОСОБА_1 погодився надати письмові пояснення, в яких відсутні будь-які зауваження чи застереження з його сторони, чи будь-які клопотання.

Як вбачається з форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складеної 16.04.2021 інспектором СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП, де постраждала особа ОСОБА_2 , кривдник ОСОБА_1 , проставлена відмітка «так» у відповідних графах, які свідчать про те, що порушник погрожував вбити постраждалу особу та/або її дітей; коли-небудь душив постраждалу особу, або передавлював їй горло, або намагався це зробити; має зброю та/або може її легко дістати і застосувати; схильний до сильних та/або постійних ревнощів та контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи; залякував, переслідував або погрожував постраждалій особі та/або її дітям; утримував постраждалу особу та/або її дітей проти її волі в певному місці або будь-яким іншим чином обмежував свободу, у тому числі свободу в спілкуванні; поведінка кривдника вплинула на безпеку постраждалої особи та/або безпеку її дітей; кривдник вчиняв щодо постраждалої особи фізичне та/або сексуальне насильство, коли вона була вагітна або з новонародженою дитиною/немовлям; кривдник має фінансові проблеми; постраждала особа та/або її діти економічно залежні від кривдника; кривдник виганяв постраждалу особу та/або її дітей з місця проживання та/або погрожував здійснити такі дії. Поліцейським уповноваженого підрозділу визначено рівень небезпеки як високий.

Слід зазначити, що терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків, у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. На час розгляду справи встановлено, що працівники поліції забрали потерпілу ОСОБА_2 разом із дитиною з місця події, і вказане не заперечувалось учасниками судового розгляду. Такі дії працівників поліції можуть свідчити лише про те, що останні діяли з метою захисту постраждалої особи, негайного припинення домашнього насильства та недопущення його продовження, що виключало необхідність у терміновому заборонному приписі. Відтак, посилання захисника порушника на те, що форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства не слід брати до уваги за відсутності заборонного припису, є безпідставними.

Таким чином, беручи до уваги викладене, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

З урахуванням наведеного, характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих обставин, наслідки вчиненого порушення, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн (сто сімдесят).

Також, враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст. 283-284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 (сто сімдесять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Грицай М.М.