Справа № 344/1676/21
Провадження № 3/344/1653/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 р. місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 передбаченої за п.6 ч.1 ст. 212-Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
Командир роти зв`язку та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_1 маючи допуск до державної таємниці за формою три та доступ до інформації з найвищим грифом секретності «Таємно», не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, порушив вимоги режиму секретності, внаслідок чого виникла реальна загроза витоку секретної інформації.

04 січня 2021 року майор ОСОБА_1 з метою опрацювання впродовж робочого дня, отримав у режимно-секретному органі (РСО) штабу в/ч НОМЕР_2 матеріальний носій інформації «Підручник офіцера військ зв`язку Повітряних Сил», у якому згідно ст.1.1.5 «Зводу відомостей, що становлять державну таємницю», затвердженого наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 р. № 440, надано гриф секретності «Таємно». Однак, зазначеним секретоносієм не внесено своєчасно до внутрішнього опису секретних документів, що перебувають у виконавця, який ведеться за формою згідно з додатком 18, отриманий для виконання секретний документ. Окрім того, після опрацювання зазначеного матеріального носія секретної інформації вказаним військовослужбовцем документ не було повернуто на постійне зберігання до РСО, а залишено у позаробочий час в службовому кабінеті (клас підготовки добового нагляду) який не обладнано для проведення секретних робіт та не відповідає вимогам забезпечення вимогам забезпечення режиму секретності. Водночас вказаний кабінет не включений до переліку режимних приміщень цієї військової частини, а також не внесений до спеціального дозволу від 21.07.2020 року № ІФ1-2020-17 та акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державної таємницею від 21.07.220 року у вказаній військовій частині.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 18,19,28 ЗУ «Про державну таємницю», п.п.116,117,206,208,211 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939, створив передумови до розголошення державної таємниці або втрати документів, що містять державну таємницю, чим порушив п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та дав пояснення які підтверджують обставини, що відповідають опису подій зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, щиро каявся, просив суворо не карати.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

З диспозиції п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП слідує, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до нормативно правових актів, що регулюють забезпечення охорони державної таємниці.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про державну таємницю» громадянин, якому надано допуск додержавної таємниці, зобов`язаний виконувати вимоги режиму секретності, додержувати інших вимог законодавства про державну таємницю.

Громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний зберігати секретні документи тільки в робочій папці, спецпортфелі, спецвалізі, металевій шафі чи сейфі; закривати у сейфі чи металевій шафі носії секретної інформації, у тому числі такі, що містяться у робочій папці; у разі залишення службового приміщення; виконувати вимоги режиму секретності, що передбачено п. 116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року за № 939.

Посадові особи і громадяни винні у невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпеченні контролю за охороною державної таємниці несуть дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно із законом.(ст. 39 Закону України «Про державну таємницю»).

Суд звертає увагу, що порядок заходів щодо забезпечення охорони держаної таємниці та забезпечення контролю за її охороною регулюється спеціальними нормативно правовими актами, які вказують на особливий порядок роботи не лише з інформацією, що становить державну таємницю, а й сховищами такої інформації. Недотримання порядку поводження із сховищами (носіями) інформації, утворює склад правопорушення.

Крім особистого визнання вини, його вина повністю і об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а саме: даними що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення № 529 від 28.01.2021 року, а також письмовими та усними поясненнями самого ОСОБА_1 .

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставин, що пом`якшуть чи обтяжують правопорушення не встановлено.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, суд покладає на ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн., який згідно ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 24, 33, 40-1, п. 6 ч.1 ст.212-2, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя В.В.Тринчук