Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
30.06.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Куруца А. А., представника Закарпатської митниці ДМС Зубенка І.І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Куруц А. А. в інтересах ОСОБА_1
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 лютого 2021 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Російська Федерація, м. Норильськ, місце роботи не працює, місце проживання АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 09.04.2015 року, орган, що видав МИД РОСИИ,
Постановою суду першої інстанції у громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 вилучено та конфісковано у дохід держави легковий автомобіль марки «Alfa Romeo», моделі «159», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2387,00 см. куб. рік виготовлення 2007, тип двигуна дизель, реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_3 , вартістю 109445,14 грн. та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 .
Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок у дохід держави.
В апеляційній скарзі адвокат Куруц А. А. клопоче про поновлення строку на апеляційне оскарження. Стверджує, що місцевим судом не було повідомлено ОСОБА_1 про дату, час і місце судового розгляду. Суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , незважаючи на його заяву, зміст якої полягав у тому, що ОСОБА_1 просив розглядати справу у його присутності. Щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат Куруц А. А. вказує, що такий був пропущений через поважні причини, а саме: постанова місцевого суду винесена 01.02.2021, направлена ОСОБА_1 через відділення Укрпошти 10.02.2021, про що свідчить відповідний номер поштового відправлення. Однак, відповідно до відомостей, які містяться у матеріалах справи, лист з судовим рішенням ОСОБА_1 вручений не був. Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову на електронну пошту 18.03.2021. Вважає, що кінцевим строком на апеляційне оскарження є 28.03.2021, але, оскільки на цей день припадає вихідний, то останнім днем строку на апеляційне оскарження є 29.03.2021 включно. Крім того, в апеляційній скарзі адвокат Куруц А. А. зазначає, що ОСОБА_1 повністю визнав вину, щиро розкаявся та зізнався, що вчинив адміністративне правопорушення через тяжкі особисті і сімейні обставини, про що свідчить зміст його пояснень, які містяться у матеріалах справи. Стверджує, що ОСОБА_1 одразу визнав, що сигарети належать йому, при цьому не чинив жодних перешкод митному органу під час огляду автомобіля, який, між іншим був єдиним джерелом заробітку та пересування для сім`ї, в тому числі і для двох малолітніх дітей. На думку апелянта, конфіскація транспортного засобу залишить родину ОСОБА_1 без засобів існування та єдиного джерела доходу в Чеській Республіці, де сім`я проживає. Також в апеляційній скарзі зазначено, що виявлені працівниками митниці у автомобілі тайники не можна вважати спеціально виготовленим сховищем, позаяк висновком експерта не підтверджений той факт, що транспортний засіб перероблявся. Апелянт також має сумнів і щодо вказаної суми вартості вилучених товарів у розмірі 17 392, 55 грн, яка визначена відповідним висновком. В обґрунтування цього вказує, що у своєму Висновку експерт посилається на середню ринкову вартість аналогічних за зовнішнім виглядом та маркуванням товарів. Водночас, зміст опису предметів та їх характеристик свідчить про те, що маркування українською мовою та марки акцизного податку України встановленого зразка відсутні. В апеляційні скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Куруц А. А. також стверджує, що застосування до його підзахисного адміністративного стягнення у виді конфіскації автомобіля, вартість якого складає 109 445, 14 грн, і відповідно до його підрахунків більше шести разів перевищує суму вилученого товару - суперечить ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки є непропорційним правопорушенню. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Куруца А. А., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення представника митниці Зубенка І.І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Доводи клопотання про поновлення пропущеного строку підлягають задоволенню з огляду на таке.
Так, з оскаржуваної постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 чи його захисник не брали участь у розгляді справи.
Разом із тим, у матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 чи його захисник отримали копію оскаржуваної постанови у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП строк.
Як убачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови на електронну пошту 18.03.2021, а з розписки адвоката ОСОБА_2 , яка міститься на форзаці справи, убачається, що останній ознайомився із матеріалами справи 24.03.2021.
У зв`язку з наведеним доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, визнаються обґрунтованими, такими, що не спростовані матеріалами справи, у зв`язку з чим, заслуговують на увагу.
Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили адвокату Куруцу А. А. подати в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції у встановлений законом строк.
На підставі наведеного, беручи до уваги положення законодавства України щодо доступу особи до правосуддя, надаючи їм перевагу перед принципом юридичної визначеності судового рішення, та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення, а також доводи, на які апелянт посилається у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, - апеляційний суд, з метою недопущення порушення права особи на захист, доступ до правосуддя, причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнає поважними, і вважає за можливе такий поновити.
Статтею 458 МК України порушення митних правил визначається, як адміністративне правопорушення, котре являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Порушенням митних правил, за яке передбачено адміністративну відповідальність у ч. 1 ст. 483 МК України, визнаються переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю.
Факт виявлення під час митного огляду 14.11.2020 цигарок у конструктивній порожнині правого та лівого порогу автомобіля марки «Alfa Romeo», моделі «159», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_5 , підтверджується даними протоколу про порушення митних правил (а. с. 1-5), поясненнями ОСОБА_1 (а. с. 6), актом огляду транспортного засобу (а. с. 12), доповідною запискою інспектора Рущак В. І. (а. с. 13-14), фотоматеріалами (а. с. 17-19), поясненнями ОСОБА_3 (а. с. 36), висновком експерта від 10.12.2020 (а. с. 26-31).
ОСОБА_1 у поясненні митному органу та стороною захисту як в апеляційній скарзі, так і в ході її розгляду, належність і допустимість цих даних не заперечується, переміщення цигарок через митний кордон України із приховуванням від митного контролю визнається. При цьому, вказується на те, що спеціальних сховищ ОСОБА_1 не виготовляв, змін до конструкції автомобіля не вносив, а лише використав базові порожнини транспортного засобу, свою вину визнає та щиро кається.
Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 пояснив, що діяння скоїв у зв`язку з важким матеріальним станом родини, у скоєному щиро кається, транспортний засіб є єдиним джерелом заробітку та пересування для сім`ї, в тому числі і для двох малолітніх дітей.
Відповідно до п. 53 ст. 4 МК України, спеціально виготовленим сховищем (тайником), є сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані із цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.
Як у постанові судді, так і у протоколі про порушення митних правил, вказано, що тютюнові вироби були приховані та виявлені в спеціально виготовленому тайнику, який знаходився у конструктивній порожнині правого та лівого порогу автомобіля. Доступ до виявленого став можливим після демонтажу задніх коліс транспортного засобу, пластикових пластин розміром 9?12 у правому та лівому порозі автомобіля, яка кріпилась чотирма шурупами. Вказані пластини були покриті чорним герметиком з метою створення цілісності та непорушності днища транспортного засобу. Виявлене стало доступним для огляду за допомогою використання технічних засобів митного контролю, а саме: ендоскопа, ножа, ліхтарика, оглядового дзеркала. Зазначене місце охоплюється визначенням, наведеним у п. 53 ст. 4 МК України як спеціально виготовлене сховище (тайник).
Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази є достатніми та достовірно вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю способом, що утруднює їх виявлення, які підпадають під ознаки ч. 1 ст. 483 МК України.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкцією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил із конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Її застосування унеможливлює виконання приписів ст. 33 КУпАП у частині врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Між тим, як вбачається з матеріалів справи про порушення митних правил, ОСОБА_1 спеціального сховища не виготовляв, змін до конструкції автомобіля не вносив, а лише використав як тайник його конструктивну порожнину. З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 повністю визнав свою провину та щиро розкаявся, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, його тесть ОСОБА_4 має проблеми зі здоров`ям, що підтверджується доданими до апеляційної скарги доказами. При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення враховуються пояснення сторони захисту про те, що цигарки ОСОБА_1 перевозив через митний кордон з метою продажу їх на території Чехії у зв`язку з скрутним матеріальним становищем та необхідністю повернути позичені на операцію тестю кошти.
Вищенаведені дані про особу правопорушника дають підстави для висновку про вчинення ОСОБА_1 правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин і визнання їх обставиною, що пом`якшує його відповідальність.
При вирішенні питання щодо накладеного адміністративного стягнення апеляційний суд виходить із положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду, які, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права, а також положень ст. 33 КУпАП.
У своїх рішеннях (у справах «Бакланов проти Російської Федерації» від 09.06.2005, «Фрізен проти Російської Федерації» від 24.03.2005, «Надточій проти України» від 15.05.2008, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 06.11.2008) Європейський суд з прав людини зазначив, що втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини. Держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного у статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де вказується, що ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Цей критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою (в даному випадку регулювання поведінки всіх громадян, які перетинають кордон, шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення) та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з`ясованих обставин і фактів.
Разом із тим, апеляційним судом береться до уваги те, що вартість транспортного засобу, є явно неспіврозмірною вчиненим ОСОБА_1 протиправним діянням та вартості переміщуваних цигарок, дії ОСОБА_1 не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам, а також те, що як установлено в ході розгляду апеляційної скарги транспортний засіб є необхідним засобом у повсякденному житті ОСОБА_1 та його родини.
На підставі наведеного, постанова суду першої інстанції в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення підлягає до зміни, апеляційна скарга задоволенню, а вилучений транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію поверненню ОСОБА_1 або його представнику за дорученням.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Поновити адвокату Куруцу А. А. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Куруц А. А. в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України в частині накладення адміністративного стягнення змінити: вилучений у ОСОБА_1 транспортний засіб марки «Alfa Romeo», моделі «159», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2387,00 см.3, рік виготовлення 2007, тип двигуна дизель, реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , повернути ОСОБА_1 або його представнику за дорученням.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан