Справа № 404/4352/21
Номер провадження 3/404/1587/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, за участю захисника Звєрєвої В.І., розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , генерального директора ПАТ «НВП «РАДІЙ», проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , будучи генеральним директором ПАТ «НВП «Радій», що знаходиться по вул.Академіка Тамма, 29 у м.Кропивницькому, порушив п.57.1 ст.27, п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, а саме здійснено несвоєчасну сплату ПАТ «НВП «Радій» узгодженої суми податкового зобов`язання по податку на прибуток (згідно з податковою декларацією реєстраційний №932743840 від 26.02.2021 року) по строку сплати 11.03.2021р. на загальну суму 124 986 033 грн. із затримкою 18 діб, 28 діб, 31 добу, та узгодженої суми податкового зобов`язання по податку на прибуток відповідно до податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № від 17.03.2021 року на загальну суму 1 088 537 грн. із затримкою на 11 діб, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-2 КУпАП.

У судове засідання 25.06.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав. Захисник Сіори О.А. у суді підтвердила, що останній бажає, щоб розгляду справи відбувся за його відсутності. Положеннями ч.1 ст.277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення. Тому відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, заслухавши захисника, яка просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, долучено такі докази: копію акту про результати камеральної перевірки ПАТ «НВП «РАДІЙ» від 14.05.2021 року (а.с.5-8), відомості про заробітну плату ОСОБА_1 (а.с.12), витяг з наказу про обрання ОСОБА_1 генеральним директором ПАТ «НВП «РАДІЙ» №446/к від 21.04.2017 року (а.с.13).

Наведені докази не є прямим доказом обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки як акт перевірки, так і протокол про адміністративне правопорушення містять твердження про порушення, які випливають зі змісту податкових декларацій, податкових рішень-повідомлень та інших документів, які підтверджують час, обов`язки сплати відповідних податків, які до справи не долучено.

Сторона захисту під час судового розгляду наполягала на тому, що докази вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відсутні, оспорюючи допущення ОСОБА_1 порушень, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доводи сторони захисту не спростовані та безпосередні докази, які підтверджують та містять відомості, які прямо вказують на обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а не є похідними від них та складеними зацікавленими у справі працівниками (акт перевірки, протокол), відсутні, що позбавляє суд можливості підтвердити несвоєчасність сплати відповідних податків та їх розмір та відповідно є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім всього, суд враховує, що положеннями ч.1 ст.163-2 КУпАП визначено відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Проте, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити, які саме платіжні доручення (номер тощо), на які суми та коли несвоєчасне подані ОСОБА_1 , оскільки цього у протоколі не зазначено, а фактично зазначено несвоєчасну сплату підприємством відповідних податків. Таким чином не вказано суті конкретних дій чи бездіяльності, які ставляться у провину саме ОСОБА_1 (подання, підписання платіжного доручення саме ним тощо) та підпадають під ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП. Згідно з доводами сторони захисту ОСОБА_1 за наявності у ПАТ «НВП «РАДІЙ» коштів одразу своєчасно вчиняв усі дії, необхідні для сплати податків. Матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 як посадова особа підприємства, маючи можливість подати платіжне доручення на перерахування належних до сплати податків, не подав вказане доручення або подав його несвоєчасно. Таким чином вказані твердження сторони захисту, з огляду на досліджені докази, не спростовані.

Крім всього, у протоколі невірно зазначено по батькові ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), тобто належно не встановлено особу, яка вчинила правопорушення. Також у протоколі вказано, що ОСОБА_5 порушив п.57.1 ст.27 Податкового кодексу України, але такий пункт відсутній у цій статті, тому ця обставина не може бути доведеною. Акт перевірки, копія якого долучена до справи, не підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Оскільки саме на підставі протоколу про адміністративне правопорушення особа притягається до адміністративної відповідальності, зважаючи на встановлені недоліки та досліджені докази, суд вважає, що долучений протокол та акт не можуть слугувати підставою притягнення ОСОБА_1 до відповідальності як достатні, достовірні та допустимі докази.

На переконання суду саме описання правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, яке є нечітким із суттєвими помилками щодо особи яка його вчинила та порушених норм права, не може бути беззаперечним доказом його вчинення, без наявності будь-яких доказів його вчинення, якщо таке правопорушення оспорюється особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім того, відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто, при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення щодо посадової особи необхідно вказувати не лише факт порушення, але зазначати чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не вбачається та не встановлено при розгляді справи в суді, які ж саме дії/бездіяльність вчинені останнім та в чому полягає його вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-2 КУпАП. Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами.

Усі вказані ознаки є істотними для розгляду вказаної справи, підлягають доведенню та становлять об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, які також не доведено достатніми доказами, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-2 ч.1, 247 п.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло