Справа № 627/1043/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2021 рокусмт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бугаєнко І.В.,

за участі секретаря Сургай М.С.,

Особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

Представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Селезньов С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Краснокутського відділення поліції Богодухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне, Донецької області, громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 21.11.2020 року в 01 год. 50 хв., по вул. Заводській, 1 в с. Пархомівка, керував авто ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовися в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що 21.11.2020 року до нього зателефонувала дружина з проханням забрати її від подруги з совхозу, це другий кінець села. Він звернувся до свого друга ОСОБА_2 з проханням забрати дружину, на що той відповів відмовою, оскільки вживав пиво, тоді ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 , що в нього є права і він сяде за кермо. Вони почали рух, та приблизно через 300 м були зупиненні працівниками поліції, які поцікавились кому належить автомобіль, на що ОСОБА_1 відповів, що автомобіль належить ОСОБА_2 . На питання ОСОБА_1 про причину його зупинки, поліцейський ОСОБА_3 не відповів, заламав останньому руки та запхав його в патрульний автомобіль. Притягуваного доставили до районного відділку поліції, де черговий ОСОБА_4 висловився на його адресу нецензурною лайкою. ОСОБА_1 зателефонував до своєї дружини, щоб попередити про своє перебування в поліції, та попрохав її фіксувати його розмову з поліцейськими на диктофон. В цей момент вийшли поліцейські ОСОБА_3 з ОСОБА_5 і запитали чи він згоден пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Пройти огляд з використанням приладу Драгер не пропонували. ОСОБА_1 погодився їхати до закладу охорони здоров`я, але ОСОБА_3 висловлюючись нецензурною лайкою, сказав щоб останній забирався з райвідділу. Під час перебування ОСОБА_1 в райвідділі, ніякої документації та протоколу про адміністративне правопорушення не складалось, причину доставки до поліції йому не повідомили, свідків, зазначених в протоколі взагалі не було ні на місці зупинки, ні в райвідділі. Зазначає, що працівниками поліції не було з`ясовано його жодних особистих даних, необхідних для складання протоколу, права та обов`язки не роз`яснялись, також не роз`яснювалось право на захист, знаючи, про існування якого, він міг би ним скористатись. Відеозапис події від 21.11.2020 року працівниками поліції не здійснювався. Про існування протоколу, складеного відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він дізнався через місяць після його складення. Пояснив, що він погодився пройти медичне освідування в закладах охорони здоров`я, на що працівники поліції не звернули увагу та взагалі не відреагували на його згоду. Пройти огляд за допомогою пристрою Драгер поліцейськими не пропонувалось. Щодо нестійкої ходи, яку поліцейські розцінили як одну з ознак перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, то останній пояснив, що хитка хода наявна в нього через перенесену ним травму - перелому шостого шийного хребця. Свою вину не визнає, та просить закрити адміністративну справу за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Селезньов С.І., в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_1 , пояснив, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначені анкетні дані ОСОБА_1 , а саме місце роботи та проживання. Зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме не вказані два альтернативних способи огляду водіїв з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння. Також, ставить під сумнів наявні в протоколі підписи свідків, які неодноразово викликались, в судове засідання, однак жодного разу не з`являлися. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, та не може бути належним та допустимими доказом. Долучений працівникам поліції до матеріалів справи відеозапис, не має повного діалогу поліцейського та ОСОБА_1 , а лише чутно як в кінці відеозапису хтось викрикнув, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, хоча з доданого ОСОБА_1 аудіо запису, чутно як останній погоджується, та сам пропонує працівникам поліції поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, на що останні не відреагували. Вважає, що вина ОСОБА_1 повністю не доведена, а справа підлягає закриттю за відсутності події адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши думку осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення суд приходить до наступного висновку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею130 КУпАП.

Пункт 1 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція) встановлює, що ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до пункту 1 розділу ІХ Інструкції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пункт 3 розділу ІХ Інструкції передбачає, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі за змістом - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до частин 2, 3 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зазначені нормативні правові акти містить два альтернативних способи огляду водіїв з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за

відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (розділ 3 Порядку).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444262 від 21.11.2020 року поліцейським зазначено, що водій ОСОБА_1 керував авто ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

З опису встановлених обставин в протоколі про адміністративне правопорушення неможливо встановити від якого саме огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР до адміністративного матеріалу додано пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та диск з відеозаписом, однак не вказано на який прилад було здійснено фіксування.

Разом з тим, з наданого відеозапису не вбачається самого факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та неможливо встановити, чи керував транспортним засобом ОСОБА_1 взагалі. З вказаного відеозапису чуте лише, діалог ОСОБА_1 з іншою особою, встановити яку з відео неможливо, зафіксовано лише голос невідомої особи, яку на відеозаписі не видно, голос якої констатує, про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. При цьому, слід зазначити, що відеозапис зроблений не якісно, не чітко прослуховується розмова осіб зображених на ньому.

Крім того, ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено диск з аудиозаписом його розмови зі своєю дружиною в момент його перебування в райвідділі поліції. Зі змісту розмови, яка велася між, нібито, ОСОБА_1 та, нібито, його дружиною, чуте, що остання повідомляє, про фіксування нею на диктофон його розмови з поліцейськими. З аудиозапису, чути, як голос, який, як стверджує притягуваний, належить йому, погоджується пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Суд не бере до уваги вищевказані відео- та аудіо записи додані до матеріалів справи, оскільки з них неможливо встановити факт спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції, та належність голосів з аудіо записів притягуваному та поліцейським.

З протоколу серії ДПР18 № 444262 від 21.11.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень, однак цей факт не засвідчений підписами свідків.

У протоколі про адміністративне правопорушення наявні відомості про свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підписи яких містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444262, та письмові пояснення, яких додано до адміністративного матеріалу, з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовився від підпису в протоколі.

Судом неодноразово було здійснено виклик свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для підтвердження або спростування в судовому засіданні письмових наданих пояснень, метою усунення розбіжностей в адміністративному матеріалі та з`ясування факту перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля в момент зупинення поліцейськими, та для підтвердження факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Однак, вказані особи в судове засідання не з`явилися, що позбавляє суд можливості визнати письмові пояснення як доказ по справі.

Крім того, судом було здійснено запит до управління ДМС України в Полтавській області з метою встановлення місця реєстрації свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у відповідь на який отримано інформацію про те, що останні зареєстрованими/знятими з реєстраційного обліку місця проживання на території Полтавської області не значаться.

Враховуючи викладене, з наданих суду матеріалів неможливо зробити однозначний висновок, що ОСОБА_1 21.11.2020 року керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене вище, недоліки, допущені поліцейським при складанні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , не усунуті показаннями свідків, які б вони могли надати пояснення у судовому засіданні, в той час, як їх письмові пояснення не є беззаперечним доказом порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР як то відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він погоджувався пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я, наявними матеріалами не спростовані.

Належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт відмови водія ОСОБА_1 , від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого (п. 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року, п. 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» від 23 липня 2002 року).

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова водія транспортного засобу від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, не доведено належними і допустимими доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене вище, беручи до уваги недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 245, п. 1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 18.02.2021 року.

Суддя І. В. Бугаєнко