ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/717/21 Справа № 215/948/21 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2021 року, в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Колесніка С.В.,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.02.2021 о 12:03 год. в м.Кривому Розі по вул. Івана Сірка, біля будинку №39, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВМW 520, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння, а саме : звужені зіниці ока, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного чи іншого сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, що було зафіксовано на відеореєстратор Ксіомі, АЕ00117. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував та не надав оцінки його показам. Вказує, що не перебував у стані наркотичного сп`яніння, йому не було забезпечено можливість пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Вказує, що на відеозаписі з боді камери поліцейського зафіксовано факт розмови працівників поліції та його представника, який попередив що прибуде на місце зупинки для надання йому правової допомоги, але йому відмовили. Таким чином його позбавили права на захист.

Вказує, що працівники поліції не пропонували йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місті зупинки, на лише зафіксували його відмову від проходження. Вказує, що не відмовлявся від огляду, але працівники поліції йому перешкоджали.

На думку апелянта протокол відносно нього було складено з порушеннями норм адміністративного судочинства і не може бути визнаний доказом по справі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Колеснік С.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, поліцейськими в порушення вищезазначеної норми, не був проведений первинний огляд особи яка притягується до адміністративної відповідальності з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, та акт огляду водія взагалі не складався.

Так, згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та необгрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відхилення доводів ОСОБА_1 з приводу психологічного тиску працівників поліції а також порушення останніми права на захист.

Так, з переглянутого у суді апеляційної інстанції відеозапису з бодікамери патрульного вбачається, що ОСОБА_1 08.02.2021 о 12:03 год. в м.Кривому Розі по вул. Івана Сірка, біля будинку №39, керував транспортним засобом ВМW 520, д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупиненйи працівниками поліції. Останні належним чином не змогли пояснити причину зупинки. Як вбачається з вказаного відеозапису, ОСОБА_1 перебуває в адекватному стані, спокійно розмовляє з працівниками поліції, пояснив останнім, що не вживав ані алкоголь, ані наркотичні засоби. ОСОБА_1 просив дозволу працівників поліції викликати на місце зупинки свого адвоката ОСОБА_2 . Однак працівники поліції відмовили. Також на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 спілкується зі своїм адвокатом по телефону та передає трубку працівнику поліції, останній зухвало та зневажливо, застосовуючи нецензурну лексику.

Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції не запропонували та не проводили на місці зупинки огляд на стан сп`яніння, не зазначили, які саме ознаки сп`яніння, на їх думку, присутні у ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції вважав доведеним факт того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та вважав, що в його діях наявні подія та склад адміністративного правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, які підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненями свідків, відеозаписом з нагрудної боді камери.

Проте, апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки були встановлені інші обставини, ніж ті, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 63 Конституції України підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Так, є такими, що підтверджуються матеріалами справи, посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а зазначив, що бажає присутності свого адвоката. Вказаний факт підтверджується відеозаписом з нагрудного відео-реєстратора, який наявний в матеріалах справи. Також заслуговує на увагу той факт, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений без участі адвоката, хоча, на цьому наполягав ОСОБА_1 , чим було порушено його право на захист.

Суд апеляційної інстанції при цьому враховує, що у працівників поліції був час для того, щоб дочекатися адвоката Сторчеуса Г.М., оскільки відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. А як встановлено, протокол про адміністративне правопорушення було складено до спливу вказаного часу, при цьому адвокат повинен був прибути на протязі 10 хвилин.

Згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2021 року, - задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2021 року, відносно ОСОБА_1 , за якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі щодо нього нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко