ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 р. м.Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Манзар Т.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого, відомості про ідентифікаційний код відсутні,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження по справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, водій ОСОБА_1 , 01.12.2016 о 21-00 год., керуючи автомобілем Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 (нал. ОСОБА_1 ) , на 232 км., а/д Київ Одеса, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого з`їхав на узбіччя та допустив наїзд на автомобіль Mercedes Benz 311 д.н.з. НОМЕР_2 (нал. ОСОБА_2 ) - водій ОСОБА_2 , який лежав на боку та не рухався, чим порушив п.2.3б, 12.1, 12.2, 12.3 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 17.12.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження по справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її необгрунтованою і незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 17.12.2019 та прийняти нову постанову, якою провадження відносно нього ОСОБА_1 закрити на підставі ч.8 ст.247 КУпАП у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи нескасованої постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 17.03.2017 у справі №712/2469/17.

Також, просить поновити строк на оскарження постанови вказуючи, що оскаржувану ним постанову він отримав 02.06.2021, про її наявність він дізнався в рамках цивільної справи №705/3290/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що суд при розгляді справи проігнорував, ту обставину, що постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2016 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. Вказаною постановою встановлено факт отримання механічних пошкоджень автомобілем MERCEDES BENZ311CDI реєстраційний номер НОМЕР_2 одноособовими діями ОСОБА_2 01.12.2016 о 21.00 год. в результаті ДТП, і дана постанова набрала законної сили 03.01.2017.

Апелянт зазначає, що постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 17.03.2017 його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, та закрито провадження в зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 01.08.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 17.03.2017 відносно нього ОСОБА_1 залишено без змін. Предметом апеляційного оскарження ОСОБА_2 була саме постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 17.03.2017. У своїй апеляційній скарзі останній просив скасувати вказану постанову, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 передбаченого ст.124 КУпАП змінити, зазначивши, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz н.з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем MERCEDES BENZ311CDI реєстраційний номер НОМЕР_2 під його керуванням. Апелянт вважає, що судом першої інстанції прийнято незаконне рішення, яким двічі притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення одних і тих самих ПДР України, що є порушенням ст.61 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №067159 від 28.10.2019 відносно нього, складений з порушенням правил визначених у ч.2 ст.254 КУпАП, а також ч.ч.2-4 ст.256 КУпАП, зокрема даний протокол складений без його участі, як особи яка притягується до адміністративної відповідальності, а також без вручення йому під розписку одного екземпляру протоколу.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши строки подачі поданої апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника адвоката Манзар Т.В. щодо підтримки вимог апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч. 2 ст.294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 17.12.2019 за відсутністю ОСОБА_1 .

Належним чином про час та місце розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 судом першої інстанції повідомлено не було.

Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 судом не направлялося.

Копія оскаржуваної постанови була отримана ОСОБА_1 02.06.2021, про що свідчить його особистий підпис на заяві, а апеляційну скаргу подав 09.06.2021 (а.с.39-43).

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 місцевий суд не дотримався цих вимог.

Статтею 124 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, є правопорушенням із матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені ст.124 КУпАП, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Об`єктивна сторона даного складу правопорушення включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановку; наслідки (пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна); причинний зв`язок між діянням та наслідками, який має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху допущене винуватою особою, неминуче зумовлює наслідки, передбачені ст.124 КУпАП.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний встановити чи дійсно порушення ПДР України, які ставляться в провину особі, стали причиною настання наслідків, передбачених ст.124 КУпАП, тобто перебували у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Отже, склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, утворює не будь-яке недотримання особою, котра керує транспортним засобом, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

Апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції не встановлено причинного зв`язку між діями особи, яка притягується до відповідальності, і наслідками, що виключає його адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.

Зі змісту постанови, випливає, що суддя не встановив фактичних обставин дорожньо-транспортної події, не виклав їх у судовому рішенні, не надав оцінки діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на предмет дотримання п.п.2.3б, 12.1, 12.2, 12.3 ПДР, тобто фактично справу про адміністративне правопорушення не розглянув, а лише послався на протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Отже, докази, наявні у матеріалах справи, у відповідності з вимогами ст.252 КУпАП судом першої інстанції перевірені не були, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що в даній справі як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 так і під час розгляду справи в суді були порушені вимоги ст.247 КУпАП.

Так, із змісту ст.247 КУпАП випливає, що закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за обставин закінчення на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення можливе лише у разі виключення можливості застосування інших підстав закриття, передбачених п.1,2,3,4,8 ч.1 ст.247 КУпАП.

Висновки про наявність чи відсутність таких підстав суддя має зробити лише після виконання вимог ст.ст.279, 280 КУпАП та обґрунтувати їх у судовому рішенні, однак судом першої інстанції цих вимог дотримано не було.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду в порушення ст.283 КУпАП у мотивувальній частині постанови стосовно ОСОБА_1 взагалі не виклав встановлене при розгляді справи формулювання правопорушення, щодо ОСОБА_1 , визнаного місцевим судом доведеним. Натомість, суд першої інстанції мотивувальну частину постанови виклав, фактично переписавши зміст правопорушення, яке було інкриміноване ОСОБА_1 поліцейськими при складенні ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказане порушення вимог ст.283 КУпАП є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Враховуючи те, що на теперішній час закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.1 ст.38 КУпАП, то згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Таким чином, підсумовуючи все вищевказане, необхідно зазначити, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції знайшли своє підтвердження, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування, а провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі ст.38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.283 КУпАП, ст.ст. 38, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 грудня 2019 року, про визнання винуватим ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП скасувати, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко