ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1068/21 Справа № 173/614/21 Суддя у 1-й інстанції - Бурхан С. М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Галюка Р.М. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом з урахуванням постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року про виправлення описки, ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 17.03.2021 року о 19 годині 20 хвилин по вул. Фрунзе, м. Верхівцеве, Дніпропетровської області, керував автомобілем "ВАЗ 21033" д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода). На законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та за допомогою приладу "Драгер", водій відмовився під відеозапис, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 294 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вислухавши ОСОБА_1 та його адвоката Галюка Р.М., які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, вважаю апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення БД №250153 від 17.03.2021 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КупАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та те, що відмова зафіксована на відеозапис;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначені виявлені ознаки у ОСОБА_1 та те, що останній відмовився від проходження вказаного огляду;

- рапортом інспектора поліції від 17.03.2021 року, згідно якого в м. Верхівцево по вул. Фрунзе було зупинено автомобіль ВАЗ 21033 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , в якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода, водій відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та проїхати до медичного закладу, що зафіксовано на відеозапис;

- відеозаписом фіксації обставин даної події, де зафіксовано як був зупинений автомобіль "ВАЗ 21033" д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого під час виходу із автомобіля була нестійка хода та невиразна мова та зафіксовано, як на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився.

Сукупність вищевказаних доказів, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Місцевим судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від огляду на стан сп`яніння встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Доводи ОСОБА_1 про те, що фіксація відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена в присутності 2-х свідків є хибними, оскільки ст. 266 КУпАП (в редакції від 17.03.2021 року) передбачає можливість проведення огляду з використанням технічних засобів відеозапису. В разі неможливості застосування таких засобів закон зобов`язує проведення такого огляду в присутності 2-х свідків. Матеріали справи містить диск, який підтверджує наявність відеозапису, у зв`язку з чим дії поліцейських з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 без присутності свідків повністю узгоджується з вимогами ст. 266 КУпАП.

Крім того, п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Таким чином, з моменту зупинки транспортного засобу поліцейським шляхом проведення візуального огляду та встановлення ознак, в тому числі, наркотичного сп`яніння, й розпочинається огляд, який відповідно до ст. 266 КУпАП не потребує залучення свідків при наявності технічних засобів відеозапису.

Щодо доводів адвоката, заявлених під час апеляційного розгляду про те, що виправлення описки в постанові суду не передбачено законодавством, то такі доводи вважаю безпідставними, оскільки суд має право виправити допущену описку, яка є очевидною та не тягне за собою зміну змісту постанови суді по суті, що узгоджується з вимогами ст.ст. 7, 304 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Інші доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді постанову судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко