Справа № 463/6334/21
Провадження № 3/463/1464/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Грицко Р.Р., розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника Львівського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 24.04.2021 року близько 15 год. 55 хв. по вул.Романчука,18 в м.Львові, знаходився без документів у приміщенні Львівського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, чим порушив п.п.2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236, тим самим порушив правила щодо карантину, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. При цьому, ОСОБА_1 ознайомлювався з матеріалами справи 16.06.2021 року.

Відповідно до ст.268 КпАП України у разі відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за можливим розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 354999 від 24.04.2021 року, рапорт працівника поліції від 24.04.2021 року, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозиції ст.44-3 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Так, КУпАП доповнено вказаною статтею у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020 року. З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

При цьому, ст.29 вказаного закону передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 знаходився без документів у приміщенні Львівського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, чим порушив п.п.2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодних пояснень та заперечень щодо складеного протоколу суду не надав.

Як вбачається з матеріалів справи, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, доведена у розумінні ст.251 КУпАП належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.44-3 КУпАП, оскільки він порушив п.п.2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236, тим самим порушив правила щодо карантину, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення слід враховувати характер вчиненого порушення, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відтак, проаналізувавши характер вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, особу порушника, ступінь його вини, а також враховуючи те, що його дії не завдали будь-яких негативних наслідків для суспільства, приходжу до висновку, що вчинене правопорушення можна вважати малозначним та на підставі ст.22 КУпАП слід звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Застосування такого виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За умовами ч.2 ст.284 КУАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст.22, 33, 44-3, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - інформація відсутня) звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Грицко Р.Р.