ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3376/21

провадження у справі 3/0285/2213/21

02 липня 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справ, які надійшли

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 12.06.2021 о 21 год. 40 хв., 13.06.2021 о 22 год., 16.06.2021 о 20 год. 40 хв., 14.06.2021 о 20 год. 30 хв., 15.06.2021 о 21 год. 10 хв., 18.06.2021 о 21 год., 21.06.2021 близько 02 год., за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ображаючи її грубими нецензурними словами, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений в порядку, визначеному ст.277-2 КУпАП, належної зацікавленості у розгляді справи не виявив. В заяві до суду від 21.06.2021 просив справу розглянути без його участі, вину визнав.

Відповідно до ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Володіна проти РФ від 09.07.2019, Левчук проти України від 03.09.2020 зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справ про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколами серії ВАБ № 669074, №669075, №669078, №669076, №669077, №669079, №782006 про адміністративне правопорушення від 19 та 21.06.2021; рапортом старшого лейтенанта ДОП Новоград-Волинського РВП від 20.06.2021 щодо повідомлення ОСОБА_2 про вчинення відносно неї домашнього насильства її чоловіком ОСОБА_1 ; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.06.2021 від імені ОСОБА_2 ; письмовим поясненням ОСОБА_1 , в якому, зокрема, вона зазначала про образливі слова грубої нецензурної лайки та погрози висловлені в її сторону.

Дослідивши адміністративні матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КупАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, важливість проблеми домашнього насильства і дискримінаційного ефекту, який насильство справляє на жінок; особу ОСОБА_1 , який без поважних причин в судове засідання не прибув та не надав будь-яких клопотань, заяв чи доказів на спростування своєї вини у скоєних правопорушеннях; всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розмір якого визначено судом на рівні найвищої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП та можливим недопущенням продовження насильства або настання більш тяжких наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 36, 38, 40-1, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Об`єднати провадження №3/0285/2213/21 № справи 285/3376/21, №3/0285/2214/21 № справи 285/3377/21, провадження №3/0285/2215/21 № справи 285/3378/21, провадження №3/0285/2216/21 № справи 285/3379/21, провадження №3/0285/2217/21 № справи 285/3380/21, провадження №3/0285/2218/21 № справи 285/3381/21 та провадження №3/0285/2219/21 № справи 285/3382/21, присвоївши об`єднаній справі № справи 285/3376/21 та № провадження 3/0285/2213/21.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин