Апеляційне провадження № 33/824/2952/2021
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 135850 ОСОБА_1 23 вересня 2021 року о 13 год. 50 хв. керуючи транспортним засобом «Renault Clio Symbol», державний номер НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Жмаченка, 18 (перехрестя з Дарницьким бульваром), не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугах», перед перестроюванням та зміною напрямку руху, не впевнився, що це буде безпечно, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Citroen Berlingo», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроюватися, що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. 10.1, п. 10.3., п. 10.5, п. 2.3 Б Правил дорожнього руху України.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите на підставі ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 , направив апеляційну скаргу на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана постанова є такою, що не відповідає обставинам справи, оскільки саме в діях іншого учасника справи - ОСОБА_2 присутні порушення правил дорожнього руху, які й призвели до зіткнення транспортних засобів.

В судове засідання сторони по справі не з`явилися, про розгляд справи належним чином повідомленні, а тому їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду. Враховуючи наведене, суд, розглядаючи справи на засадах безсторонності та неупередженості, приходить до висновку щодо відсутності повноважень витребовування додаткових доказів за власною ініціативою. Зважаючи на викладене, розгляд справи має бути здійснений лише за тими матеріалами, які містяться у справі.

Основним доводом апелянта було те, що дорожньо-транспортна пригода ( надалі - ДТП) сталася з вини саме ОСОБА_2 , яка порушила вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху України, в якому зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Також апелянт зазначав про порушення ОСОБА_2 п. 16.11 Правил дорожнього України в якому зазначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Вказував, що в момент зіткнення ОСОБА_2 виїжджала на голову дорогу з другорядної, відтак остання мала надати перевагу автомобілю апелянта.

Дана обставина не могла бути прийнята судом з огляду на наступне:

З наявних у справі матеріалів, в тому числі і з наданих самим ОСОБА_1 фото з місця ДТП, вбачається, що зіткнення відбулося в той час, коли обидва автомобілі рухалися по кільцевій ділянці дороги, відтак, перебували в однаковому стані щодо пріоритетності смуг руху.

При цьому з вказаного фото (а.с. 15) чітко вбачається, що ОСОБА_1 не було виконано вимоги знаку 5.16, щодо порядку руху по смугах, оскільки він здійснював виїзд з кільцевої ділянки руху з внутрішньої полоси, що було заборонено встановленим в тому місці дорожнім знаком, і саме він здійснив зміну напрямку руху, відтак мав надати перевагу іншому транспортному засобу, що рухався на тій полосі, в яку він виїжджав.

З огляду на вищевикладене, висновок суду першої інстанції є вірним та обґрунтованим.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом встановлена відсутність порушень судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду під час апеляційного перегляду справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба