справа № 631/177/21
провадження № 3/631/94/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, складений відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Короча, Корочанського району, Бєлгородської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючого машиністом ТОВ відкритий підрозділ Укрзалізниці Харків Головне, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 335139 від 05 лютого 2021 року вбачається, що 01 лютого 2021 року близько 20 години 00 хвилин за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вчинив насилля в сім`ї зі своїм батьком ОСОБА_2 психологічного характеру, в результаті якого ображав останнього нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він дійсно 01 лютого 2021 року посварився зі своїм батьком ОСОБА_2 , з яким мешкає у одній квартирі, з приводу наявності суперечностей по господарству, про що дуже шкодує та запевнив суд, що у подальшому такого не допустить.

Суддя, вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Домашнє насильство, відповідно до положень статті 173 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, являє собою умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім визнання своєї провини, вина правопорушника підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 335139 від 05 лютого 2021 року, складеному дільничним офіцером поліції Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Сайко П. Л., який особисто підписаний ОСОБА_1 (а. с. 2); копією рапорту старшого інспектора чергового чергової частини відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції О. Почтар про те, що 01 лютого 2021 року о 20 годині 04 хвилини надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 01 лютого 2021 року о 20 годині 04 хвилин надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , син ОСОБА_1 в п`яному вигляді, буянить. Даний рапорт зареєстрованого в Інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Нововодолазьке відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за № 334 від 01 лютого 2021 року (а. с. 4); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, з якого вбачається, що ОСОБА_2 просить прийняти міри до свого сина ОСОБА_1 , який 01 лютого 2021 року за місцем їх мешкання вчинив сварку із застосуванням нецензурної лайки (а. с. 5); письмовими поясненнями ОСОБА_2 про те, що 01 лютого 2021 року його син ОСОБА_1 , прийшовши додому у нетверезому стані, почав ображав його нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насилля психологічного характеру (а. с. 6); письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 01 лютого 2021 року близько 19 години 30 хвилин він прийшов додому, зайшов на кухню і побачив, що на кухні батько та мати вечеряли. Через його пса у нього виник словесний конфлікт на підвищених тонах з його батьками, під час якого він виражався нецензурною лайкою у бік батька. Ніякою фізичною розправою нікому не погрожував. Після конфлікту ОСОБА_2 викликав поліцію (а. с. 7); письмовими поясненнями ОСОБА_3 про те, що 01 лютого 2021 року близько 19 години 30 хвилин її чоловік ОСОБА_1 вийшов на кухню, де в цей час був його батько ОСОБА_2 , оскільки чоловік був у нетверезому стану у них виник конфлікт словесного характеру, під час якого ОСОБА_3 не було. Після цього її чоловік пішов гуляти з собакою, а в цей час свекор викликав працівників поліції (а. с. 8), письмовими поясненнями ОСОБА_4 , яка пояснила, що 01 лютого 2021 року близько 20 години 00 хвилин вона з чоловіком ОСОБА_2 знаходились на кухні, в цей час до них зайшов їх син ОСОБА_1 та почав ображати її чоловіка, висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою. На думку ОСОБА_4 її син перебував у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 9).

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, але з такою кваліфікацією дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя погодитись не може виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тощо.

Разом з тим, диспозиція частини 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчиненні особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Тобто, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення є накладення на неї протягом року адміністративного стягнення за таке ж порушення, що підтверджується наявністю постанови про накладення адміністративного стягнення.

Отже, єдиним допустимим та належним доказом того, що особу двічі протягом року було піддано адміністративному стягненню є постанова суду або постанова відповідного органу, повноважного розглядати адміністративний матеріал.

За змістом протоколу серії ГР № 335139 від 05 лютого 2021 року при викладенні обставин вчиненого ОСОБА_1 порушення поліцейським не було вказано про факт вчинення цього діяння особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А надана до суду постанова судді Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О. від 16 липня 2020 року у справі з єдиним унікальним № 631/600/20 (провадження № 3-631/246/20), яка роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень 08 лютого 2021 року, не містить даних про те, що саме ОСОБА_1 відповідно до цієї постанови було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладанням адміністративного стягнення.

З даної постанови суду взагалі не можливо встановити (ідентифікувати) особу, яка притягувалась до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а отже цей судовий документ не може бути належним доказом факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, що може бути підтверджено лише копіями відповідних постанов суду.

Таким чином, підстав для того, щоб вважати, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не має.

Враховуючи зазначене, дії правопорушника при складані протоколу про адміністративне правопорушення були кваліфіковані не вірно.

Отже, в даному випадку слід перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з частини 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на частину 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру відносно свого батька, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, оскільки саме цим складом правопорушення передбачена відповідальність за проступок, вчинений ОСОБА_1 01 лютого 2021 року.

Відповідно до частини 2 статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

В якості обставини, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя вбачає щире каяття ОСОБА_1 у скоєному.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не встановлено та матеріалами справи не підтверджено.

Обираючи вид адміністративного стягнення правопорушникові, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, беручи до уваги характер скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника та ступень його вини, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В порядку частини 5 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно частини 1 та пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.

Статтею 7 Закону України № 1082-ІХ від 15 грудня 2020 року «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 2270 гривень.

В зв`язку з вищевикладеним, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 454 гривні 00 копійок, - зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9, 23, 34, 35, 40-1, частиною 1 статті 173-2, статтями 245, 256, частиною 2 статті 268, статтями 277, 279, 280, 283 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 (триста сорок) гривень 00 копійок, який стягнути на користь держави (номер рахунку (IBAN): UA UA0020559, код класифікації доходів бюджету: 21081100, отримувач: ГУК Харків обл/СТГ Нова Вод/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача : Казначейство України ( ЕАП електронне адміністрування податку).

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 454 гривні 20 копійок судового збору (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, Код отримувача ( ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП електронне адміністрування податку), номер рахунку (IBAN) UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області до відома.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В разі не сплати штрафу у строк встановлений частиною 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення у порядку примусового виконання постанови стягується штраф у подвійному розмірі (680 гривень 00 копійок).

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя: Т. М. Трояновська