справа №619/2574/21
провадження №3/619/880/21
Постанова
іменем України

25 червня 2021 року Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., за участю адвоката Величка Д.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого охоронцем в гаражному кооперативі «Маяк», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
03.05.2021 о 09 год 30 хв ОСОБА_1 на автошляху Харків-Щербаківка 9 км, керував транспортним засобом Nissan Sanny р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав повністю та надав письмові пояснення, згідно змісту яких 03.05.2021 він їхав зі зміни додому та був зупинений працівниками поліції, які вимагали надати посвідчення водія та припустили, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, аргументуючи характерним запахом із порожнини рота. На вимогу працівника поліції він продув газоаналізатор Драгер та результати тесту йому пред`явлені не були лише зазначили, що показник перевищує норму. Йому запропонували поїхати до наркоцентру для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, на він погодився і один із співробітників сів до нього в автомобіль і вони поїхали, а через деякий час патруль зупинився і йому сказали, що автомобіль треба евакуювати та за це необхідно буде платити. Він знаходився у схвильованому стані під тиском працівників поліції та повідомив, що грошей у нього не має, після чого працівники поліції почали складати протокол без його присутності, запросили двох понятих, які його навіть не бачили. Він не погоджувався зі змістом протоколу, копію якого отримав. Ним було поставлено особистий підпис біля кожної графи, крім особистих пояснень, оскільки йому не представили можливість надати пояснення і він не став підписувати цю строку і не зазначав про згоду з протоколом. У протоколі не зазначено про результати тесту Драгера, відсутній відеозапис.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Не дивлячись на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 доведена повністю та підтверджується зібраними та дослідженими доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 446170, який особисто підписаний ОСОБА_1 з зазначенням, що він згоден з протоколом та підписаний свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст. 255 КпАП України, та відповідає вимогам ст. 256 цього Кодексу, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820, який підписаний свідками, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з яких убачається, що вони були запрошені у якості свідків під час оформлення протоколу відносно ОСОБА_1 , який відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» чи проїхати до наркоцентру. Спочатку він відмовлявся від підпису у протоколі, а потім підписав протокол.
У судове засідання викликалися зазначені вище свідки, які не з`явилися, від ОСОБА_2 надійшла заява, у якій повідомлено, що вона була зупинена працівниками поліції і записала свідчення про відмову водія пройти тест на сп`яніння. Водій був безініціативний та мовчазний, йому було байдуже, що відбувається. Коли його спитали ще раз чи дійсно він відмовляється від проходження тесту, він злегка кивнув «так» у відповідь.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.
Аналізуючи показання ОСОБА_1 суд дійшов висновку, що ці показання спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, достовірність яких сумнівів не викликає. При цьому суд зазначає, що такі дії працівників поліції, про які ОСОБА_1 зазначає у своїх письмових поясненнях не були ним оскаржені, отже вказані обставини належними та допустимими доказами не спростовано.
Як установлено п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, суддя дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 грн.
Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,
постановив:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко