ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 162/240/21

Номер провадження 3/162/168/2021

15.06.2021 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря судових засідань Пилипчук Р.М.,

особи, що притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, що притягається

до адміністративної відповідальності адвоката Михалик Г.В.,

розглянувши справу, яка надійшла з Відділу поліцейської діяльності №1 (смт.Любешів) Камінь-Каширського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.2 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483094 від 02 квітня 2021 року ОСОБА_1 о 15 годині 10 хвилин 02 квітня 2021 року на автомобільній дорозі сполученням смт. Любешів с. Залізниця керував транспортним засобом "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; порушення мови), що підтверджується тестом №5096 від 02 квітня 2021 року. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest 6810", результат огляду становить 2,48 о/оо (проміле), чим повторно, протягом року вчинив правопорушення, порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні - не визнав. Вказав, що автомобілем не керував, тому відсутні підстави притягнення його до адміністративної відповідальності.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат Михалик Г.В. просила провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки працівниками поліції порушені вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення та "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 щодо збирання доказів на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Михалик Г.В., допитавши свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши докази, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, із наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне та обґрунтоване судове рішення.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, в тому числі, алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

В Правилах дорожнього руху визначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У відповідності до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483094 від 02 квітня 2021 року вказано, що ОСОБА_1 повторно, протягом року, керував транспортним засобом "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

Однак, на доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483094 від 02 квітня 2021 року відеозапис зафіксовано, що автомобіль ОСОБА_1 , марки "Mercedes-Benz", стояв на дорозі прилеглій до автомобільної дороги сполученням смт. Любешів с. Залізниця та саме службовий автомобіль поліції під`їхав до вказаного транспортного засобу. Даний автомобіль не був заведеним.

Матеріали справи, в тому числі і запис на відеодиску, не містять відомостей щодо здійснення руху транспортним засобом марки "Mercedes-Benz", оскільки такий не рухався, стояв. Відповідно, відсутні відомості щодо керування ОСОБА_1 автомобілем вказаної вище марки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що 02 квітня 2021 року він перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак вказав, що автомобілем не керував. Доповнив, що коли до них під`їхали працівники поліції, він та ОСОБА_3 знаходились в автомобілі, що не був заведеним, та чекали ОСОБА_5 , який і керував його транспортним засобом. В момент коли до нього з ОСОБА_3 під`їхали працівники поліції, ОСОБА_5 відлучився.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , кожен окремо, категорично ствердили, що 02 квітня 2021 року ОСОБА_1 не керував транспортним засобом "Mercedes-Benz", в тому числі і на дорозі прилеглій до автомобільної дороги, між населеними пунктами смт. Любешів с. Залізниця.

Свідок ОСОБА_3 доповнив, що вказаний автомобіль не зупинявся працівниками поліції, оскільки він не здійснював рух. Вказав, що він та ОСОБА_1 були в стані алкогольного сп`яніння. Коли прибули працівники поліції, вони знаходились в салоні автомобіля марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та чекали ОСОБА_4 , який їздив по посвідчення водія.

Свідок ОСОБА_4 показав, що 02 квітня 2021 року саме він був за кермом автомобіля "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зупинив на дорозі прилеглій до автомобільної дороги сполученням смт. Любешів с. Залізниця та відлучився за посвідченням водія. Коли повернувся до автомобіля працівники поліції вже складали протокол щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. На його завіряння, що водієм автомобіля "Mercedes-Benz" є він, поліцейські не зважали.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка поліцейський ОСОБА_2 ствердив, що саме вони під`їхали до автомобіля ОСОБА_1 на службовому автомобілі, при цьому автомобіль "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому перебував ОСОБА_1 не рухався і вони не зупиняли даний транспортний засіб. Доповнив, що ОСОБА_4 з`явився після їхнього приїзду.

Верховний суд у постанові від 18 липня 2019 року, справа №216/5226/16-а вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Так, згідно з п.5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Натомість при перегляді відеозапису встановлено, що відеозапис є порізаним відповідно не є безперервним.

Наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис не доводить безсумнівно та об`єктивно той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1 . З відеозапису встановлено, що патрульні підійшли до транспортного засобу, який не рухався. Таким чином, вказаний відеозапис не відображає відомостей про вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП.

Крім того, відносно ОСОБА_1 складено протокол щодо вчинення ним правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, тобто повторне, протягом року, вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Однак в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази щодо притягнення, в період з квітня 2020 року по квітень 2021 року, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною вище статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення.

Також, з матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора "Drager Alcotest 6810" на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного засобу відеозапису та в присутності двох свідків. Однак, в матеріалах справи, в порушення частини 2 статті 266 КУпАП, відсутні відомості щодо неможливості застосування при проведенні огляду на стан сп`яніння технічного засобу відеозапису з безперервною відеофіксацією та необхідність, в даному випадку, в залученні свідків.

Разом з цим, в матеріалах справи наявні два результати проведеного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння: №5095 від 02 квітня 2021 року проведений о 15 годині 11 хвилин та №5096 від 02 квітня 2021 року проведений о 15 годині 42 хвилини. Допитаний в якості свідка поліцейський ОСОБА_2 показав, що тест №5096 проводився із застосуванням технічного засобу відеозапису та залученням свідків: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , з метою правильної фіксації вчиненого ОСОБА_8 адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказане вище, суд констатує, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП є неможливим, оскільки відсутній юридичний склад даного адміністративного правопорушення, в тому числі, суду не було надано належних та допустимих доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

У відповідності до приписів ст.62 Конституції України, будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п.2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Таким чином, враховуючи викладені обставини в їх сукупності, а також те, що встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, неможливо, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, тому суд вважає, що справа щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події та складу в його діях правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу в його діях вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Повний текст судового рішення складено 18 червня 2021 року.

Головуючий: Н.І. Гладіч