Справа № 645/7230/20
Провадження № 3/645/144/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Синьогуб А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю сторін:

потерпілої - ОСОБА_2

представника притягуваного - адвоката Манька О.М., -

в с т а н о в и в:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова 04.12.2020 року надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107231 від 25.11.2020 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 280353 від 25.11.2020 року та протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №280354 від 25.11.2020 року) - для розгляду.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2020 року адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження, якому присвоєно номер 645/7230/20 (провадження № 3/645/2455/20).

В судові засідання, призначені на 22.12.2020 року та 25.01.2021 року притягуваний ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення на адресу, зазначену в протоколах про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107231 від 25.11.2020 року, серії ДПР18 № 280353 від 25.11.2020 року та серії ДПР18 №280354 від 25.11.2020 року, а саме: АДРЕСА_1 , проте судові повістки повернулися на адресу суду із зазначенням причин невручення " за закінченням терміну зберігання" (а.с. 24-25, 26-27).

Судом здійснено запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова від 26.01.2021 року щодо місця реєстрації притягуваного, та отримано інформаційну довідку, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на яку судом направлено повістку-повідомлення про виклик на судове засідання, призначене на 22.02.2021 року, яка отримана притягуваним 05.02.2021 року (а.с. 29, 35).

В зв`язку із знаходженням судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Федорової О.В. у відпустці 22.02.2021 року, притягуваному повідомлено про відкладення розгляду справи на 09:30 год. 25.02.2021 року, про що свідчить його особистий підпис в розписці про дату, час та місце наступного судового засідання (а.с. 37).

В судовому засіданні 25.02.2021 року притягуваний ОСОБА_1 та його представник адвокат Манько О.М. до початку розгляду справи по суті заявили клопотання про направлення матеріалу на належне оформлення, та після відмови суду в його задоволенні та роз`яснення, що вказане питання вже вирішувалося судом в порядку ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, представник притягуваного наголосив, що оскільки в єдиному реєстрі судових рішень він знайшов постанови судді Федорової О.В. про повернення аналогічних за змістом адміністративних матеріалів про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на дооформлення, неповернення суддею даного адміністративного матеріалу на дооформлення відносно ОСОБА_1 є свідченням про упереджене її ставлення до притягуваного, а також наголосив, що вказані дії судді є підтавою для звернення зі скаргою до ВРП. Після цього притягуваний заявив усне клопотання про оголошення технічної перерви для узгодження питання щодо заявлення судді відводу.

Судом було задоволено вказане клопотання та оголошено в судовому засіданні технічну перерву (об 11:01:49 год. 25.02.2021 року) (а.с. 53).

Притягуваний та його представник з`явилися в судове засідання близько 13:00 год., та у зв`язку із зайнятістю судді в розгляді кримінального провадження № 645/7005/20 у складі колегії суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розпочався о 13:07:31 год. 25.02.2021 року, та ОСОБА_1 повідомив, що ним заявлено відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Федорової О.В. та письмова заява передана до канцелярії суду. В зв`язку із наведеним розгляд справи було відкладено та до вирішення питання про відвід судді.

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Іващенка С.О. від 25.02.2021 року по справі № 645/7230/20 (провадження 3-зв/645/2/21) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Федорової О.В. у справі № 645/7230/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовлено (а.с. 62-64).

Справу № 645/7230/20 була передана в провадження судді Федорової О.В. 25.02.2021 року о 15:15 год., та секретарем судового засідання Синьогуб А.Ю. були негайно направлені телефонограми про виклик в судове засіданні на 25.02.2021 року о 16:30 год. на мобільні телефони потерпілої ОСОБА_3 та представника притягуваного адвоката Манька О.М.. (а.с. 65, 66).

Своєчасно в судове засідання представник притягуваного не з`явився, у зв`язку з чим секретарем судового засідання Синьогуб А.Ю. в телефонному режимі були з`ясовані причини нез`явлення адвоката Манька О.С. в судове засідання, та останній повідомив, що запізнюється.

В судове засідання представник притягуваного адвокат Манько О.С. з`явився о 17:00 год., та наголосив, що він заперечує проти продовження розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за відсутності останнього.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутній номер мобільного телефону притягуваного, його представником був повідомлений номер телефону ОСОБА_1 та секретарем судового засідання Синьогуб А.Ю. здійснено телефонні дзвінки на наданий представником номер телефону притягуваного, проте притягуваний не відповів, у зв`язку з чим секретарем складена відповідна доповідна від 25.02.2021 року.

Зважаючи на викладене, слід зазначити, що поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням наведеного, та беручи до уваги думку потерпілої ОСОБА_2 , яка наголосила, що вже вдруге прибує в судове засідання, призначене на 25.02.2021 року, та вважала дії сторони притягуваного такими, що спрямовані на затягування розгляду справи, суд вважав можливим розглянути справу за відсутності притягуваного ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Через канцелярію суду надала свої письмові пояснення від 25.02.2021 року, в яких зазначено, що 25.11.2020 року сталася ДТП з автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував, як з`ясувалося пізніше, ОСОБА_1 .. Потерпіла вказала, що рухалася прямо по вулиці Немишлянська біля будинку 238 на автомобілі Тоуоtа Сamri д.н.з. НОМЕР_2 , та водій автомобіля ВАЗ не дотримався дистанції та в`їхав в задню частину її автомобіля. Після цього вона зупинилася, увімкнула аварійний сигнал, вийшла з автомобіля та підійшла до водія вказаного автомобіля і запитала яким чином так сталося, на що він їй відповів, що вона повільно їхала. Після цього вона підійшла до свого автомобіля, щоб його закрити, та в цей момент водій автомобіля ВАЗ об`їхав її автомобіль та скрився з місця ДТП. Після цього потерпіла відразу зателефонувала в службу "102" та повідомила про ДТП та про те, що водій автомобіля АЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 скрився з місця ДТП. Потерпіла просила розглянути справу та притягнути до відповідальності правопорушника (а.с. 79).

Представник притягуваного адвокат Манько О.М. в судовому засіданні заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що особисті пояснення по цій справі може надати лише його клієнт ОСОБА_1 , та наголошував, що суд порушив права останнього та не повідомив його за три дні до початку розгляду справи про дату судового засідання, що порушує права притягуваного. Вважав, що матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 вищевказаних адміністративних правопорушень. Крім того, наголосив, що копія протоколу про адміністративні правопорушення серії ДПР18 280353 від 25.11.2020 року (а.с. 14) не була вручена ОСОБА_1 ; копія протоколу про адміністративні правопорушення серії ДПР18 280353 від 25.11.2020 року (а.с. 8) не містить підпису ОСОБА_1 , відносно якого було складено протокол, а матеріали справи в поясненнях свідків або потерпілої не містять підтвердження, що ОСОБА_1 взагалі був обізнаний про складання зазначеного протоколу стосовно нього; протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №107231 від 25.11.2020 року (а.с. 1) у фабулі не містить місця скоєння адміністративного правопорушення, не вказано прив`язки жодного номеру будинку, що суперечить вимогами ст. 256 КУпАП; схема місця ДТП (а.с. 16 зворот) у графі переліку пошкоджень, які отримано транспортними засобами за наслідками ДТП містить відомості, що транспортний засіб Тоуоtа Сamri, д.н.з. НОМЕР_2 має в наявності пошкодження автомобіля в задній частині, при цьому автомобіль ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 не має жодних пошкоджень. Зазначені обставини виключають імовірність зіткнення транспортних засобів та склад адміністративного правопорушення визначеного ст. 124 КУпАП; протоколи, які містяться в матеріалах судової справи не узгоджуються та виключають імовірність їх складання. Протокол №280353 складений о 17 год. 10 хв. протокол №280354 - о 17 год. 15 хв., при цьому протокол №107231 складений о 16 год. 54 хв., хоча йому повинні передувати зазначені протоколи, так як саме вони можуть викликати імовірність складання наступного протоколу.

Вказані обставини, на які посилався представник притягуваного адвокат Манько О.М. у своїх письмових запереченнях від 25.02.2021 року, фактично є аналогічними за змістом із обставинами, на які останній посилався в повторному клопотанні про направлення матеріалу на належне оформлення (з іншими обґрунтуваннями та наданням письмових доказів) від 25.02.2021 року, у задоволенні якого, за наслідками його розгляда, судом було відмовлено.

Також представником притягуваного було заявлено письмове клопотання від 25.02.2021 року (о 19:24 год.) про відкладення розгляду справи у зв`язку із проведенням судового розгляду з порушенням роботи Фрунзенського районного суду м. Харкова, а саме режиму роботи з 8:00 год. до 17:00 год., а також у зв`язку з тим, що представник має грудну дитину, яка потребує участі батька у родині та відповідного належного виховання, що є нормами моралі та розуміння займаної посади. а також у зв`язку з тим, що не було викликано ОСОБА_1 (а.с. 81).

Крім того, представником притягуваного в ході розгляду справи було заявлено низку усних клопотань, а саме:

- про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю виклику притягуваного ОСОБА_1 в судове засідання;

- про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю виклику свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначених в протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи, з метою їх допиту в судовому засіданні;

- про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю виклику в судове засідання патрульного поліцейського, який складав протокол щодо ДТП;

- про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю направлення адвокатського запиту щодо результатів перевірки за скаргами ОСОБА_1 на дії патрульних поліцейських, що були подана ним до прокуратури Харківської області та до Управління патрульної поліції в Харківській області.

У задоволенні вищевказаних клопотань було відмовлено, та, зокрема, роз`яснено право учасників процесу не бути присутніми в судовому засіданні з розгляду даного адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , оскільки явка сторін в судове засідання з розгляду адміністративного матеріалу, передбаченого 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Крім того, за клопотанням представника притягуваного судом оголошувалась технічна перерва, в ході якої представник вдавався до схилення суду до відкладення розгляду даної справи шляхом погроз, ніби-то його дружини, яка в телефонному (гучномовному) режимі повідомляла, що суддя утримує її чоловіка в судовому засіданні, який має забрати їхню чотирирічну дитину із дитячого закладу, у зв`язку з чим вона особисто буде подавати скарги на ім`я голови суду та до Вищої ради правосуддя, що, в свою чергу, фіксувалося на відеокамеру представника притягуваного. Вказану інформацію після технічної перерви зафіксовано на аудіо носій звукозаписувального пристрою "Акорд" та занесено секретарем судового засідання до журналу судового засідання від 25.02.2021 року. Також представник притягуваного, в ході технічно перерви, повідомляв, що буде викликати поліцію у разі, якщо суддя буде продовжувати його утримувати в судовому засіданні.

Суд розцінює таку поведінку представника притягуваного адвоката Манька О.М., як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлену на безпідставне затягування судового процесу, з метою спливу 3-х місячного строку накладення адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, за вчинення притягуваним адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення потерпілої, представника притягуваного, допитавши за клопотанням представника притягуваного потерпілу ОСОБА_2 в якості свідка, приходжу до наступного.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 25.11.2020 року о 16 год. 30 хв. в м. Харкові за адресою: м. Харків, вул. Немишлянська біля буд. 238, керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду, під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №280353 від 25.11.2020 року та схемою місця ДТП доданою до нього.

Крім того, в судовому засіданні за клопотанням представника притягуваного була допитана в якості свідка потерпіла ОСОБА_2 , яка пояснила суду, що 25.11.2020 року у вечірній час приблизно після 16:00 години, вона керувала автомобілем Tоуоtа Camry та рухалась з невеликою швидкістю, приблизно 30 км/год по населеному пункту та відчула удар в задню частину автомобіля, а саме в задній бампер. Після цього, вона вийшла з машини та підійшла до автомобіля, який здійснив удар - ВАЗ 099 темного кольору. Бокове вікно зі сторони водія було на половину опущено, водій жодних документів, посвідчуючих особу їй не надавав. На її питання щодо події ДТП, яка трапилася, водій повідомив, що вона занадто повільно рухалась. В ході розмови з водієм ВАЗ 099 ОСОБА_2 помітила, що останній перебуває в неадекватному стані, схожому на стан алкогольного сп`яніння. Внаслідок зіткнення на її автомобілі утворилися механічні пошкодження, які за її словами, були отримані саме внаслідок ДТП. Після цього, вона повернулась до свого автомобіля для того, щоб його зачинити та взяти телефон і сумку, проте в цей час водій на ВАЗ 099 об`їхав її автомобіль та скрився з місця ДТП. ОСОБА_2 наголосила, що в момент, коли водій ВАЗ 099 покидав місце ДТП, вона встигла запам`ятати державний номерний знак та повідомила його службі «102», коли викликала екіпаж патрульної поліції. Як повідомила свідок, патрульна поліції прибула на місце ДТП приблизно через 10-15 хвилин після виклику та одразу, за вказаним нею напрямком, екіпаж направився в сторону руху водія ВАЗ 099. Свідок стверджувала, що патрульні поліцейські пізніше повідомили їй, що водій ВАЗ 099 був затриманий іншим екіпажем поліції приблизно через 7-10 хвилин після їх прибуття та було встановлено його особу. Щодо свідків, які були присутніми при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно притягуваного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не змогла нічого повідомити, оскільки протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП складався не в її присутності, а на місці затримання притягуваного поліцією. При яких обставинах був затриманий притягуваний та за якою адресою їй не пояснювали. Також пояснила, що схема місця ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП складалася на місці зіткнення автомобілів. На питання представника притягуваного щодо відсутності на автомобілі ОСОБА_1 будь-яких механічних пошкоджень, завданих ДТП, свідок пояснила, що зіткнення було не сильним, в той час, як вона вийшла зі свого автомобіля та підійшла до автомобіля притягуваного, вона не роздивилася, чи були пошкодження на автомобілі ВАЗ 099, оскільки був дощ та темний період часу, а також вона не очікувала, що притягуваний покине місце ДТП.

Суд критично оцінює посилання представника притягуваного на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , жодних пошкоджень, що виключає імовірність зіткнення, з наступних підстав.

Матеріали справи містять схему місця ДТП (а.с. 16 зворот), зі змісту якої вбачається, що у графі переліку пошкоджень, які отримано транспортними засобами за наслідками ДТП, транспортний засіб Tоуоtа Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав пошкодження автомобіля в задній частині. В графі переліку пошкоджень інформація щодо отримання автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , відсутня, а не як зазначено представником притягуваного, що автомобіль притягуваного не має жодних пошкоджень.

В ході дослідження в судовому засіданні диску відеозапису з нагрудних бодікамери співробітників УПП встановлено, що під час спілкування з поліцейським, який запитував притягуваного про подію ДТП, у тому числі щодо пошкодження фари на автомобілі останнього, ОСОБА_1 не заперечував самого факту ДТП, повідомляв, що автомобіль потерпілої різко загальмував, а фара на його автомобілі розбита, ніби-то, невідомо коли.

Крім того, слід зазначити, що посилання представника позивача адвоката Манька О.М., що об`єктивна складова ст. 124 КУпАП передбачає наявність порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження саме обох транспортних засобів, є хибним та таким, що ґрунтується на довільному та помилковому тлумаченні норм діючого законодавства.

Суд бере до уваги, що автомобіль Tоуоtа Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала потерпіла ОСОБА_2 , зазнав механічних ушкоджень внаслідок ДТП, що сталася 25.11.2020 року, які зазначені в схемі місця ДТП (а.с. 16).

Стосовно посилань представника притягуваного, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 280353 від 25.11.2020 року не містить підпису або незгоди ОСОБА_1 , слід зазначити, що в графі: "Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності" зазначено: "відмова", що свідчить про те, що останній відмовився від підпису у зазначеному протоколі.

Обставини, на які посилається представник притягуваного у своїх запереченнях, жодним чином не спростовують того, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1 ..

Таким чином, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 25.11.2020 року о 16 год. 30 хв. в м. Харкові за адресою: м. Харків, вул. Немишлянська біля буд. 238, керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , після ДТП з Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце ДТП та був виявлений за адресою: м. Харків, вул. Немишлянська, 286.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 280354 від 25.11.2020 року, а також показаннями допитаної в судовому засіданні за клопотанням представника притягуваного в якості свідка потерпілої ОСОБА_2 ..

Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, тобто залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Крім того, встановлено, що 25.11.2020 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Харкові по вул. Немишлянська керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Drager Alcоtest та у закладі КНП "ХОР ПНД", водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 14 Закону України « Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Щодо першого способу, поліцейські проводять огляд та оформлюють результати огляду лише щодо стану алкогольного сп`яніння за наявності певних умов. В усіх решта випадках має бути застосований другий спосіб (тобто огляд має бути проведений лікарем закладу охорони здоров`я).

Відповідно до п. 9 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п. 3 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п. 16 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107231 від 25.11.2020 року (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 25.11.2020 року. Вказані свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №107231 від 25.11.2020 року (а.с. 5, 6);

- відеозаписом з подіями, що були зафіксовані на нагрудні бодікамери співробітників УПП, які документували події 25.11.2020 року, дослідженим в ході розгляду судового справи, де притягуваний, між іншим, наголосив, що він відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, а також намагався неодноразово пропонувати співробітникам патрульної поліції грошові кошти з метою, щоб співробітники патрульної поліції його відпустили, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був неодноразово попереджений про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі, що передбачена ст. 369 КК України (а.с. 10).

Дослідивши докази по справі про адміністративне правопорушення суд вважає наступне: при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Крім того, до адміністративного матеріалу були додані дані, що містяться на диску з відеозаписом з подіями, що були зафіксовані на нагрудні бодікамери співробітників УПП, які документували адміністративне правопорушення водія ОСОБА_1 при складанні протоколу від 25.11.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Матеріали справи та переглянуті відеозаписи не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти освідування в передбачений законом спосіб, а тому суд приходить до висновку, що порушень вимог ст. 266 КУпАП з боку співробітників поліції не допущено.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, пояснення не надав. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних притягуваний під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не заявляв. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надано.

Скарги на незаконні дії співробітників поліції по фальсифікації протоколів про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №107231, №280354 від 25.11.2020 року до прокуратури Харківської області та начальнику Управління патрульної поліції в Харківській області, датовані 26.11.2020 року, які в оригіналах надані до матеріалів справи, не містять доказів їх направлення на адресу прокуратури Харківської області та Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

З врахуванням викладеного поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107231 від 25.11.2020 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Як зазначено вище, протокол відносно ОСОБА_1 складено у зв`язку з відмовою останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого визначена у диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідальність за вчинення якого передбачена санкцією цієї ж норми Закону.

Даних, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду не надано та не спростовано зміст протоколу та зазначені вище докази, залучені органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд критично оцінює посилання представника притягуваного ОСОБА_1 адвоката Манька О.М. в своїх запереченнях та в судовому засіданні на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107231 від 25.11.2020 року не в повній мірі зазначені відомості про місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме вказана вулиця, проте не вказаний номер будинку, що не відповідає обставинам вчинення правопорушення та є підставою для направлення вказаного адміністративного матеріалу для належного оформлення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107231 від 25.11.2020 року, в ньому зазначено час та місце вчинення правопорушення, і це дійсно є вул. Немишлянська в м. Харкові без зазначення номеру будинку, проте, суд звертає увагу на те, що оскільки автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , після скоєння ДТП з автомобілем Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка відбулася за адресою: м. Харків, вул. Немишлянська біля буд. 238, залишив місце ДТП та був виявлений співробітниками патрульної поліції за адресою: м. Харків, вул. Немишлянська, 286, знаходився у статичній дії тобто рухався, отже є неможливим вказати номери будинків, повз які він проїжджав, вказане підтверджується іншими матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №280353 від 25.11.2020 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 280354 від 25.11.2020 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 наданими в судовому засіданні, яка зазначила, що притягуваний поїхав з місця ДТП, яка відбулося в м. Харкові по вул. Немишлянська біля буд. 238.

У той же час, зміст обставин вчинення правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення повністю співпадає з обставинами встановленими судом, та не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення номеру, у зв`яку із залишенням притягуваним місця ДТП та затриманням його автомобіля за вищевказаною адресою, тягне за собою визнання вказаного протоколу недопустимим доказом.

Крім того, суд критично оцінює посилання представника притягуваного на те, що протоколи, які містяться в матеріалах судової справи, не узгоджуються та виключають імовірність їх складання. Протокол №280353 (ст. 124 КУпАП) складений о 17 год. 10 хв., протокол № 280354 (ст. 122-4 КУпАП) - о 17 год. 15 хв., при цьому протокол № 107231 (ч. 1 ст. 130 КУпАП) складений о 16 год. 54 хв., хоча йому повинні передувати зазначені протоколи, так як саме вони можуть виникати імовірність складання наступного протоколу.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні «Walchi v. France» заява № 35787/03 п.29, 26.07.2007 вказує, що «при застосуванні правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом».

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Отже, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо порушення часової послідовності складення співробітниками патрульної поліції протоколів про адміністративні правопорушення - є порушенням права на справедливий судовий захист, зокрема потерпілої.

Більш того, вчинене ОСОБА_6 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та, відповідно, несе підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Суд не може погодитись з доводами представника притягуваного з приводу недопустимості, як доказу, долученого до матеріалів справи працівниками поліції відеозапису з місця події, оскільки обставини зафіксовані на відео повністю узгоджуються з наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а тому відсутні підстави для сумніву у достовірності даних зафіксованих на відеозаписі.

Крім того, положення ст. ст. 251, 256 КУпАП не містять вимог зазначати у протоколі про адміністративне правопорушення марку та модель технічного носія за допомогою якого здійснюється відеозапис події правопорушення.

Інші доводи представника притягуваного про складання адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства та про недоведеність вини останнього в порушенні п. 2.5, п. 2.10 "а", п. 13.1 ПДР України та відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і безпідставними та спростовуються дослідженими судом матеріалами справи.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в ході судового розгляду вказаного адміністративного матеріалу, є належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні особою кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним й тим же органом, стягнення накладається у межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення з числа вчинених.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, дані про особу притягуваного, для досягнення мети виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення ним нових правопорушень, суд, вважає необхідним і достатнім накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами з урахуванням положень ст. 36 КУпАП.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 36, 248, 283, 284, 122-4, 124, 130 КупАП, ЗУ "Про судовий збір", суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави, в особі Державної судової адміністрації України в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 26.02.2021 року.

Суддя О.В. Федорова