КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 757/8707/21-п Головуючий у суді першої інстанції: Смик С.І.
Апеляційне провадження № 33/824/2253/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Коцюрби О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Крилевця Євгенія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Печерського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посаді генерального директора ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510, 00 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454, 00 грн.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, адвокат Крилевець Є.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просив скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 41 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційної скарги, адвокат Крилевець Є.С. посилався на те, що суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи не врахував всі фактичні обставини справи, розглянув справу без повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Зазначив, що Печерський районний суд міста Києва дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. І ст. 41 КУпАП, оскільки вона не є суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Також, адвокат Крилевець Є.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 участі в судовому засіданні не брала так як не була повідомлена про розгляд справи, з текстом постанови ознайомилась лише 23 березня 2021 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 01 березня 2021 року, а апеляційна скарга на неї подана 30 березня 2021 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд вважає, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи 01 березня 2021 року відбувся без участі ОСОБА_1 та її представника.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 отримала повідомлення про призначення судового засідання на 01 березня 2021 року матеріали справи не містять.

За таких обставин, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови є поважними.

У судове засідання в суді апеляційної інстанції адвокат Крилевець Є.С. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийняті рішення щодо ОСОБА_1 , судом першої інстанції не в повній мірі було дотримано вказані вимоги закону.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП Печерський районний суд міста Києва виходив з того, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення є повністю доведеною.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною І ст. 41 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Так, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. І ст.41 КУпАП є посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № КВ 17/33/АВ/П/ПТ від 01 лютого 021 року, ОСОБА_1 , будучи генеральним директором ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП», що розташовано за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 9/2, оф. 67 порушила вимоги ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР (зі змінами та доповненнями).

Згідно вказаного протоколу, ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» здійснює несвоєчасну виплату заробітної плати, а саме виплата заробітної плати проводилась раз у місяць: за березень 2020 року виплата зроблена 07 квітня 2020, за квітень 2020 року виплата зроблена 04 травня 2020, за травень 2020 року виплата зроблена 03 червня 2020, за червень 2020 року виплата зроблена 06 липня 2020 року, чим порушено ч. І ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР (з наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до наказу № 7-К від 23 березня 2009 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу до ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» на посаду директора по продажам з окладом згідно штатного розпису (а.с. 33).

Посадові обов`язки ОСОБА_1 , як директора по продажам визначені посадовою інструкцією «Директора по продажам», затвердженої 08 лютого 2011 року (а.с. 34-36).

При цьому, до завдань та обов`язків директора по продажам, які визначені вказаною посадовою інструкцією, не входило здійснення виплати та/або здійснення контролю за виплатою ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» заробітної плати працівникам.

Наказом № 3-к від 12 січня 2018 року найменування посади ОСОБА_1 було приведено у відповідність до Національного класифікатора професій ДК 003:2010, згідно з яким, найменування посади «Директор з продажів» було змінено на найменування «Заступник генерального директора (з продажів)» (а.с. 37-40).

Протоколом № 1/20 Загальних зборів Учасників TOB «TPEBEJ1 ПРОФЕШНЛ ГРУП» від 09 жовтня 2020 року, учасниками TOB «TPEBEJI ПРОФЕШНЛ ГРУП» було вирішено звільнити ОСОБА_2 з посади генерального директора ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» з 15 жовтня 2020 року за власним бажанням та призначити ОСОБА_1 на посаду генерального директора ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» з 16 жовтня 2020 року (а.с. 41-42).

Наказом (розпорядженням) про переведення на іншу роботу № 42-Д- від 16 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 переведено з посади заступника генерального директора (з продажів) на посаду генерального директора ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» (а.с. 43).

Згідно наказу № 20-К від 16 жовтня 2020, ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків генерального директора ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» з 16 жовтня 2020 року (а.с. 44).

Отже, ОСОБА_1 почала бути посадовою особою ЩВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП», яка відповідає за здійснення ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШИНЛ ГРУП» виплати заробітної плати працівникам з 16 жовтня 2020 року.

За таких обставин, ОСОБА_1 у період березня по червень 2020 року - не була посадовою особою (генеральним директором) ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШИНЛ РУП» та не відповідала за здійснення ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» виплати заробітної плати.

Водночас, до протоколу про адміністративне правопорушення № КВ 17/33/АВ/П/ПТ від 01 лютого 2021, а також до матеріалів справи не додано жодного доказу, який свідчить про порушення ОСОБА_1 встановлених термінів виплати заробітної плати саме у період її перебування на посаді генерального директора ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» з 16 жовтня 2020 року.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення № КВ 17/33/АВ/П/ПТ від 01 лютого 2021 року акт № КВ 17/33 AB від 01 лютого 2021 року також не містить жодних відомостей про встановлення порушень ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» ч. 1ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» у період перебування ОСОБА_1 на посаді генерального директора ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» з 16 жовтня 2020 року.

Враховуючи викладене, висновок Печерського районного суду міста Києва про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. І ст. 41 КУпАП є помилковим, оскільки остання не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, яки встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП).

Також, суд апеляційної інстанції враховує докази надані апелянтом суду при розгляді апеляційної скарги так як ОСОБА_1 була позбавлена можливості надати вказані докази до суду першої інстанції оскільки розгляд справи в суді відбувся без належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи.

При розгляді справи, Печерський районний суд міста Києва не повідомив належним чином особу, що притягується до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи та розглянув справу за її відсутності, та не врахував наведених вище обставин, не повно та не об`єктивно розглянув справу, не надав зібраним доказам по справі належну правову оцінку і дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Допущені порушення вимог закону є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, згідно з вимогами п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Крилевця Євгенія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку для оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року задовольнити.

Поновити адвокату Крилевцю Євгенію Сергійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк для оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Крилевця Євгенія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посаді генерального директора ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 41 КУпАП скасувати. Провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Коцюрба