П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 17.01.2021 року о 00 год. 09 хв. в м. Києві по проспекту Павла Тичини, 18а, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz G500», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , у присутності свого захисника - адвоката Пономаренка Я.В., свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що насправді, 17.01.2021 року він не керував автомобілем «Mercedes-Benz G500», а він лише сів за кермо зазначеного автомобіля, ввімкнув у ньому фари та привів у дію двигун, разом з тим, будь-яких інших дій, які б могли свідчити про керування ним вказаним транспортним засобом - він не вчиняв, натомість він просто вийшов з автомобіля і саме в цей час приїхали працівники патрульної поліції та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у них була підозра у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У відповідь на вимогу працівників патрульної поліції він пояснив, що він не керував вказаним автомобілем, а його привіз на місце перебування автомобіля його водій. Про це він зазначив також у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», а саме те, що у момент затримання автомобіля він, тобто транспортний засіб, був нерухомий. Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Пономаренко Я.В. подав письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, яке обґрунтував наступним. Так, автор клопотання зазначив, що в той час, коли до ОСОБА_1 під`їхали працівники патрульної поліції, останній не керував автомобілем, а перебував на вулиці поблизу зупинки громадського транспорту. Крім того, на доданих до матеріалів справи відеозаписах відсутні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 до або після контакту з працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 керував автомобілем, або навіть у ньому знаходився. Крім того, пояснення двох свідків, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки ними зафіксовано факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, хоч ОСОБА_1 не є та не був водієм транспортного засобу. Крім того, у клопотанні зазначено, що працівники патрульної поліції зазначали свідкам про те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом стверджується показаннями інших осіб та отриманим «орієнтуванням», хоч насправді в матеріалах справи відсутні дані про таких осіб, а також дані про отримане орієнтування. Такі ж дані відсутні і в Управлінні патрульної поліції, про що свідчить відповідь на адвокатський запит автора клопотання. Суть клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення полягає у тому, що на думку його автора, ОСОБА_1 у день складення протоколу про адміністративне правопорушення не був водієм транспортного засобу, отже - останній не є та не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та його захисника, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 17.01.2021 року серії ДПР18 № 012351, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме те, що останній, будучи водієм транспортного засобу, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями свідків; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.01.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду; двома відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції №АА-00755 та №АА-00773, записаними на DVD диск, який переглянуто у судовому засіданні та на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а також зафіксовані дані, які свідчать про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Доводи ОСОБА_1 про те, що 17.01.2021 року він не керував транспортним засобом, його привіз водій, а він лише сів за кермо автомобіля «Mercedes-Benz G500», ввімкнув у ньому фари та привів у дію двигун, після чого вийшов з вказаного автомобіля і у цей час приїхали працівники поліції суддею до уваги не приймаються, оскільки такі доводи не відповідають дійсності та спростовуються фактичними обставинами даної справи, встановленими в ході судового розгляду на підставі досліджених доказів. Зокрема, після перегляду долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису достовірно встановлено, що автомобіль «Mercedes-Benz G500» 17.01.2021 року перебував у некерованому стані на проїжджій частині вулиці, а саме на зупинці громадського транспорту (біля дорожнього знаку) по проспекту Тичини в місті Києві, після чого у вказаний автомобіль сіла особа, увімкнула фари, привела у дію двигун і автомобіль рушив з місця та невдовзі знову зупинився, перемістивши транспортний засіб далі від зупинки громадського транспорту. Після зупинки вказаного транспортного засобу з нього вийшов водій - ОСОБА_1 і в цей же час (коли він вийшов з автомобіля та перебував поблизу нього), під`їхали працівники патрульної поліції. Отже, в ході розгляду справи у суді було достовірно встановлено, що 17.01.2021 року ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz G500», після чого самостійно його зупинив, після чого під`їхали працівники поліції. Отже 17.01.2021 року ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, а відтак - і суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, суд вважає, що доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також про те, що ОСОБА_1 17.01.2021 року не був водієм транспортного засобу, є необґрунтованими, нічим не підтвердженими та такими, що зазначені з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Інші доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Пономаренка Я.В., зокрема про неможливість взяття до уваги пояснень свідків, оскільки останні зафіксували факт відмови водія від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 водієм транспортного засобу не був, суддя до уваги не приймає з цих же підстав, оскільки в ході розгляду справи у суді достовірно встановлено, що ОСОБА_1 був водієм відповідного транспортного засобу 17.01.2021 року і свідками у встановленому законом порядку було зафіксовано факт його відмови (як водія транспортного засобу) від проходження медичного огляду.

Доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Пономаренка Я.В. про те, що до матеріалів справи не додано пояснень інших свідків, а також даних про «орієнтування», про які зазначали працівники патрульної поліції до уваги суддею не приймаються також, оскільки статтею 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Отже, до матеріалів справи було додано всі докази, які особа, уповноважена процесуальним законом на збирання доказів, вважала за необхідне додати до протоколу про адміністративне правопорушення, крім того, усі подані докази у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у даній справі.

Окремо, слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б могли поставити під сумнів доведеність тієї обставини, що 17.01.2021 року водій ОСОБА_1 на вимогу працівника патрульної поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Своїм правом на подання таких доказів, передбаченим ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Пономаренко Я.В. під час розгляду справи у суді не скористались та не надали у розпорядження суду відповідних доказів, які б могли поставити під сумнів вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а відтак слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя І.М Омельян