Справа № 473/427/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"18" лютого 2021 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е., з участю секретаря судового засідання Данилевич Т.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вознесенського ВП РУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

-за ч.1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла справа про адміністративне правопорушення з протоколом серії ДПР18 № 209316 від 30 січня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до тексту протоколу 30 січня 2021 року о 03 годині 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області по вулиці Київській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом легковим автомобілем моделі «SKODA» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою алкотестеру «Драгер» у КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, тест №1682 та №1683, результат позитивний з показником 2,30% та 2,02%, чим водій ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 30 січня 2021 року о 03 годині 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області по вулиці Київська він керував транспортним засобом легковим автомобілем моделі «SKODA» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. На пропозицію працівників поліції він надав згоду на проходження медичного огляду на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі Вознесенської багатопрофільної лікарні Вознесенської міської ради, куди він був доставлений працівниками поліції. Але медичний огляд на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, яким є КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, йому проведений не був. Він не був оглянутий медичним персоналом даного закладу охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння. Його огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на території КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, був проведений лише працівниками поліції за допомогою газового аналізатора алкотестеру «Драгер». При цьому з ним було проведена два теста. Тест №1682 та тест №1683, з результатами показників 2,30% - перший та 2,02% - другий. Він не погодився з даними результатами та просив провести його медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі на території якого він з працівниками поліції знаходився, але працівники поліції цього не зробили. В судовому засіданні вважав, що ним не були порушені вимоги п.2.9 «а» ПДР України, та ним не було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не може ґрунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст.278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

З даних відеофайлу фіксації оформлення даного адміністративного правопорушення вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 на пропозицію інспектора СРПП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Петрова О.А. погодився на проходження в медичній лабораторії Вознесенської лікарні, або в іншому медичному закладі медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, проте висновок медичного огляду щодо стану алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 з медичного закладу до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучений.

Факт керування даного транспортного засобу водієм ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння в судовому засіданні, належними та допустимими доказами не підтверджений.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №209316 від 30 січня 2021 року, не містить всіх конкретних даних про обставини вчинення адміністративного правопорушення, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачаться на користь водія ОСОБА_1 .

З наведених вище мотивів та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, суд приходить до висновку, що представлені в протоколі адміністративного правопорушення та в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, які б підтверджували вину водія ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №209316 від 30 січня 2021року складеного відносно водія ОСОБА_1 /а.с.1/, що ним скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, в судовому засіданні не доведений, і даний висновок не ґрунтується на матеріалах справи про адміністративне правопорушення та законі.

Представлені в протоколі адміністративного правопорушення докази, які б підтверджували вину водія ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є недостатніми та недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735. /далі - Інструкція 1452/735/.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 6 Розділу ІІ Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

При цьому, п. 8 Розділу 1 Інструкції 1452/735 встановлено виключно один випадок, коли проведення огляду на стан сп`яніння є обов`язковим у закладі охорони здоров`я, а саме у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Із наявних у матеріалах адміністративної справи, а також здобутих в ході розгляду справи судом не підтверджено законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 .

Суд визнає не допустимим доказом результат тестів №1682 та №1683 від 30 січня 2021року з позитивним показником 2,30% та 2,02% на підставі якого до протоколу про адміністративне правопорушення були внесені дані про те, що водій ОСОБА_1 в порушення п.2.9 а/ Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того самі результати тестування до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучені, на них лише є посилання в тексті протокола про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції були виконані вимоги статті 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, а тому слід вважати, що в такому випадку відсутнє порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.9 2а» ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.283, ст.285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. Е. Дробинський