КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/2518/2021
Справа № 756/4462/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - адвоката Кузьміна Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягненняу вигляді штрафу на користь держави в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 06.03.2021 приблизно о 08:30 год. керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 1324L», державний номерний знак НОМЕР_1 , на Великій Кільцевій дорозі в бік просп. Мінського у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, суд першої інстанції посилався на те, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №140837, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а також факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку у присутності двох свідків, протокол сумніву у суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП.

При цьому, протокол не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом, як і не містить жодних заяв, зауважень, заперечень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення. Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції матеріали справи не містять, не надано таких і під час судового розгляду справи;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що вони були свідками при фіксуванні відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому порядку за допомогою спеціальних технічних засобів;

- відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського №АА00090, що є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, що повністю узгоджується з іншими доказами у справі, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Drager у присутності вищевказаних свідків відмовився від проходження такого огляду на стан сп`яніння у вищевказаному порядку.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння - тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, виявлені працівниками поліції 06.03.3031 у ОСОБА_1 в розумінні пункту 3 Розділу 1, пункту 1 Розділу 2 Інструкції № 1452/735, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки, а у випадку відмови від проходження такого огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні, а тому не знайшов підстав для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, про що наголошував у судовому засіданні захисник Кузьмін Є.О.

Доводи захисника Кузьміна Є.О. про те, що поліцейський не роз`яснив процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння та не пропонував пройти огляд у закладі охорони здоров`я, суд першої інстанції відхилив, оскільки водій ОСОБА_1 всупереч вказаних положень Правил дорожнього руху, у присутності двох свідків відмовився виконувати вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки, відтак відсутні підстави вважати, що не роз`яснення поліцейським порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я свідчить про порушення патрульним положень ст. 266 КУпАП.

З огляду на викладене, враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативного адміністративного стягнення, суд вважав за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, вважаючи його незаконним, необґрунтованим, постановленим без з`ясування всіх обставин справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, адвокат Кузьмін Є.О. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 у зв`язку відмовою пройти тестування на стан сп`яніння в місці зупинки, видавалось направлення до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан сп`яніння. При цьому до матеріалів не надано направлення до закладу охорони здоров`я. Також з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд лише на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер і після відмови не пропонувалось проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я.

За таких обставин, вважає що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину поліцейським не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного. Проте суд першої інстанції допустив суттєві порушення закону, що потягло за собою винесення незаконного рішення без ретельного з`ясування всіх обставин справи.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Кузьмін Є.О. підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Наполягав на тому, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, що порушує вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вислухавши пояснення адвоката Кузьміна Є.О., дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону, не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надавши належну та об`єктивну оцінку поясненням та запереченням ОСОБА_1 , внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 суд першої інстанції послався, зокрема, на відеозапис нагрудної камери інспектора патрульної поліції та пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Однак проаналізувавши зазначені відомості, вважаю, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, враховуючи наступне.

Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 6 та п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 7 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

З огляду на викладене, Законом, Інструкцією та Порядком визначено чіткий алгоритм дій працівника поліції, в разі якщо в нього є підстави вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Зокрема, він повинен запропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в разі відмови водія пройти огляд на місці - запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я та забезпечити проведення огляду, форма направлення на огляд визначена законом.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час апеляційного розгляду було переглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників поліціїАА 00090, з якого вбачається, що працівники поліції в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», на що він відмовився, після чого на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи за протоколом про адміністративне правопорушення наявні надруковані пояснення на бланку Управління патрульної поліції ДПП України в м. Києві, які підписані 06 березня 2021 року свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому в цих надрукованих поясненнях зазначено: «громадянин ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 1324L», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками (алкогольного, наркотичного) сп`яніння у моїй присутності відмовився від проходження тесту на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння».

Крім того, що у вказаних поясненнях не вказано, з ознаками якого сп`яніння водій керував транспортним засобом, у вказаних поясненнях також відсутні відомості про те, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я та його відмову від такого огляду.

З викладеного вбачається, що працівники поліції при відмові ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», не запропонували йому пройти огляд у медичному закладі охорони здоров`я, як того вимагає закон, оскільки лише після відмови водія від проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я працівником поліції може бути складено протокол про адміністративне правопорушення, як чітко визначено ч. 3 ст. 266 КпАП України , пунктами 6 та 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Отже, в матеріалах адміністративного провадження відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 працівниками поліції, в установленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та він відмовився від такого огляду, що ставить під сумнів відповідність протоколу нормам закону.

Разом з тим, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Однак, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зазначені обставини суд першої інстанції належним чином не дослідив і розцінив виключно як позицію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича - задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити з підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук