Справа № 263/5344/21
Провадження № 3/263/1815/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Шатілова Людмила Григорівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у Маріупольському коледжі Државного вищого навчального закладу Приазовський державний технічний університет на першому курсі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 12 квітня 2021 року о 13:40 год., знаходячись за адресою: пр. Миру, 102, місто Маріуполь, біля дитячого майданчику палив сигарети марки «Парламент», тобто палив тютюнові вироби у невстановленому законом місці.

ОСОБА_1 надав до суду заяву в якій зазначив, що з протоколом не згодний, дійсно курив тютюнові вироби біля зупинки громадського транспорту, однак дитячих майданчиків поблизу не було.

Судом було досліджено надані матеріали по справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 648909 від 12 квітня 2021 року; рапорт працівника поліції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно ч. 1 ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Диспозиція ч. 1 ст. 175-1 КУпАП передбачає відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 палив тютюнові вироби за адресою: АДРЕСА_2 , біля дитячого майданчику. Разом з тим, будь-яких допустимих доказів на підтвердження таких обставин до суду надано не було.

Наданий до суду рапорт працівника поліції не може бути єдиним доказом факту вчинення адміністративного правопорушення, оскільки останній може бути зацікавлений в результатах вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім цього слід зазначити, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» забороняється куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів на дитячих майданчиках.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 палив тютюнові вироби біля дитячого майданчику, а не безпосередньо на дитячому майданчику, про що мається заборона в законі.

За таких підстав, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, керуючись ч. 1 ст. 175-1, ст. 221, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя Л.Г. Шатілова