ПОСТАНОВА

Справа № 947/2855/21

Провадження № 3/947/1271/21

24.02.2021 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія АА №075820 від 15.01.2021, складений інспектором УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції Драмарецьким Д.О. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 15.01.2021 близько 15.15, за адресою: АДРЕСА_2 , зафіксовано роботу розважального закладу каток льодовий під адмініструванням управляючого ОСОБА_1 , чим він порушив Постанову КМУ від 09.12.2020 року №1236.

ОСОБА_1 , приймаючи участь в розгляді справи, свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, та повідомив, що він є простим працівником та виконує розпорядження керівництва.

Представник ОСОБА_1 адвокат Латій О.В., приймаючи участь у розгляді справи, заявила письмове клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України, навівши відповідні мотиви, яке підтримав ОСОБА_1 .

Згідно ст.278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши зібрані офіцером поліції докази, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України, що є підставою для закриття справи.

Так, доказуванню за ч.1 ст.44-3 КпАП України підлягає не лише факт відповідного порушення обмежень і заборон, встановлених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, та Постановою КМУ від 09.12.2020 року №1236, а і у випадку вчинення відповідного правопорушення посадовою особою факт перебування цієї особи на посаді закладу.

Разом з тим, уповноважений поліцейський надав до суду лише диск із відеозаписом, на якому зафіксовано приймання відвідувачів в період дії карантину.

При цьому уповноважений поліцейський не додав до протоколу документів на підтвердження зайняття ОСОБА_1 посади адміністратора (керуючого) розважального закладу.

Із протоколу неможливо встановити адресу льодового катку, належність його до певного закладу, посадових осіб, які відповідальні за його роботу тощо.

До цього також не додані пояснення свідків правопорушення.

Одного лише відеозапису порушення явно не достатньо для наявності складу адміністративного правопорушення, а отже і для накладання адміністративного стягнення.

Крім того, у протоколі не зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол.

Суд же, зберігаючи неупередженість та об`єктивність, не вправі самостійно здійснювати збирання доказів. Це обов`язок уповноважених на те осіб.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи викладене, а також принцип презумпції невинуватості, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України, не доведена.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, справа про адміністративне правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.