Справа № 462/2880/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 червня 2021 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Румілова Н.М.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ПАТ «Львівське АТП 14630», зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії АА №198703 від 16.04.2021, складеного інспектором роти 2, взводу 2 роти 2 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП сержантом поліції Пугачовим Є.П. 16.04.2021 о 8 год. 30хв. м. Львів вул. Виговського 100, ОСОБА_1 здійснював регулярні перевезення автомобільним транспортом, а саме перевезення пасажирів міським автобусним маршрутом №23 у режимі маршрутного таксі в кількості десяти осіб, більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, а саме двадцяти сидячих місць, яка є визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб та яким керував водій БАЗ А079.04, номерний знак НОМЕР_1 , маршрут №23, сполученням вул.Суботівська вул.Тракт Глинянський, чим порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року за №1236 зі змінами від 01.04.2021р., чим вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у скоєному не визнав, зазначив, що він не є суб`єктом господарювання, а тому не несе відповідальності. Водій не вправі здійснювати контроль за кількістю пасажирів, він не надає послуг, водій тільки керує транспортним засобом, виконує свої трудові обов`язки. Тому він не несе відповідальність за ст. ст.44-3 КУпАП, просив закрити провадження.

Суд, вислухавши пояснення, дослідивши протокол про адміністративні правопорушення, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за змістом ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться у трудових відносинах з ПАТ «Львівське АТП 14630», працюючи водієм. Він визнав, що керував 16.04.2021 pтранспортним засобом автобусом БАЗ А079.04 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні перевезення пасажирів на автобусному маршруті №23.

Згідно пп.10п.2 Постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Таким чином водій ОСОБА_1 здійснював перевезення з порушенням вимог постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236.

Його твердження, що він не є суб`єктом адміністративної відповідальності, а тому не несе відповідальності не ґрунтуються на діючому законодавстві, оскільки Постановою КМУ передбачена заборона саме за перевезення пасажирів, тобто особи, яка безпосередньо здійснює вказані дії, в даному випадку зазначеною особою є водій транспортного засобу ОСОБА_1 .

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, не дотримавшись передбачених заборон щодо перевезення пасажирів, ОСОБА_1

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, його вік, рід занять та майновий стан, що є обставинами, які пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Згідно із ч.3ст.284КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.22,44-3 ч.1,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченогоч.1 ст.44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд Львівсьокї області особою щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.М.Румілова