ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/9084/21

Провадження №3/522/7002/21

22 червня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Іоніді К.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській областістосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1 за ст.185 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.04.2021 серії ВАБ №571805, 10.04.2021 близько 11 годині 00 хвилині, за адресою: м. Одеса, площа 10 Квітня, під час проведення політичної акції, вчинив непокору законному формуванню поліцейському під час перекриття руху транспорту, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 з обставинами викладеними у протоколі не погодився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та надав пояснення, згідно з якими 10.04.2021 близько 11 годині 00 хвилині він був учасником мирного зібрання з приводу вшанування річниці визволення м. Одеси від німецько-фашистських військ, яке відбувалось на площі 10 Квітня. Після звершення акції він надавав допомогу учасникам зібрання в безпечному переході від меморіалу на площі через пішохідний перехід в напрямку торгівельного центру «Сади Перемоги», в ході чого до нього з незрозумілих причин, без буд-яких пояснень було застосовано фізичну силу з боку працівників поліції та затримано. Вважає, що зазначені дії по відношенню до нього були протиправними, у зв`язку з чим провадження у справі відносно нього просив закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ч.1 ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Зі змісту зазначеної статті слідує, що злісна непокора повинна проявлятися у відмові від виконання неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись судом лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Проте, у порушення вимог ст. 256 КУпАП, працівником поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП не зазначено в достатньому обсязі суті адміністративного правопорушення, а саме: які законні вимоги було висунуто поліцейськими до ОСОБА_1 , та що вказані законні вимоги не виконувалися останнім у злісній формі.

Крім того, згідно з ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з цим вивченням матеріалів встановлено, що будь-які належні та допустимі докази на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин - відсутні.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином приходжу до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатньо відомостей та доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вимоги ОСОБА_1 про визнання протоколу складеного працівниками поліції відносно нього сфабрикованим та стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями працівників поліції, не є предметом розгляду у даній справі та не підлягають розгляду у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 24, 27, 185, 245, 251, 252, 254, 256, 279,280, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іоніді К.В.