Справа № 758/8067/18
3/758/238/21 Категорія 138
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Зубець Ю. Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії БД № 319072 від 06.06.2018 року ОСОБА_1 , 16 травня 2018 року близько о 09 годині 30 хвилин в м.Києві по вул. Кирилівська, 131 керуючи транспортним засобом «Hyundai Matrix» державний номерний знак НОМЕР_1 , перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, чим порушила п.п. 10.1 ПДР України, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 , 16 травня 2018 року близько о 09 годині 30 хвилин в м.Києві по вул. Кирилівська, 131, керуючи транспортним засобом «КІА» державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу при перестроюванні, чим порушила п.п. 13.1 ПДР України «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу», внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Hyundai Matrix» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутньому напрямку з права, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 16.05.2018 року приблизно о 09 годині 30 хвилин вона рухалася на автомобілі «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 в м.Києві по вул. Кирилівська у напрямку вул. Олени Теліги у лівій смузі та свого руху вона не змінювала, при цьому, поруч з нею у правій смузі рухався автомобіль «Hyundai Matrix» д.н.з. НОМЕР_1 , який раптово змінив напрямок свого руху з правого на лівий ряд та відразу вона відчула удар у праву частину кузова свого автомобіля. З метою уникнення виїзду на зустрічну полосу руху внаслідок вказаного удару вона здійснила виворот руля праворуч та зупинилась у крайній правій смузі.

Саме у результаті зміни напрямку руху водієм автомобіля «Hyundai Matrix» д.н.з. НОМЕР_1 , сталося зіткнення з автомобілем «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 .

Внаслідок чого було пошкоджено праву кузовну (бокову) частину її автомобіля, а саме, праві передні двері та правий поріг, праві задні двері та заднє праве крило. Виходячи із зафіксованих у схемі ДТП пошкоджень, автомобіль «Hyundai Matrix» д.н.з. НОМЕР_1 контактував лівою передньою боковою частиною, з правою боковою частиною автомобіля «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім того, ОСОБА_2 надала суду фотознімки, на яких зафіксовано механічні пошкодження транспортних засобів «КІА» та «Hyundai Matrix», а саме згідно фотознімків, пошкодження автомобіля «Hyundai Matrix» на місці ДТП вбачаються наявність пошкодження переднього бамперу зліва та передньої частини лівого переднього крила, а також на колісному диску лівого переднього колеса маються потертості з відшаруванням лакофарбового покриття та вм`ятина. Пошкодження автомобіля «КІА» з фотознімків вбачається, що на його правій передній двері в середині (центральній) частині внизу міститься потертості, які мають дугоподібну форму, що вказує на контакт з об`єктом відповідної форми, тобто колесом автомобіля «Hyundai Matrix».

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 16 травня 2018 року року приблизно о 09 годині 20 хвилин рухаючись за кермом автомобіля «Hyundai Matrix» д.н.з. НОМЕР_1 , в напрямку пров. Бехтерівський, 4 б по вул. Кирилівський в крайній лівій смузі зазнала удару в передні ліві двері (з боку водія), що був нанесений автомобілем «КІА» під час здійснення маневру із зміни напрямку руху, з перестроюванням з правою на ліву смугу, оскільки лівий ряд почав швидше рухатися ніж правий.

Вона зазначила, що напрямку руху свого автомобіля не змінювала, та цілком справедливо, на місці дорожньо-транспортної пригоди, було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно водія автомобіля «КІА» ОСОБА_2 .

Також ОСОБА_1 вказала, що при здійсненні перевірки, що стала підставою для складання протоколу відносно неї, неоповноваженою особою, до компетенції якої не входить здійснювати додаткову перевірку по факту ДТП.

Так, ОСОБА_1 звернула увагу суду на те, що заява від іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 надійшла 23.05.2018 року, а додаткові пояснення від ОСОБА_2 , що долучені ж нею до заяви, станом на момент подання заяви вже були відібрані, тобто до того моменту коли заява була подана.

Крім того, внесено зміни в схему ДТП без виклику та участі ОСОБА_3 , де нібито стоїть підпис ОСОБА_3 , не зважаючи на те, що ОСОБА_3 в цей час перебувала за межами території України.

Крім того, ОСОБА_3 зазначила, що не вчиняла жодних дій, які можна було б кваліфікувати як адміністративне правопорушення та звертає увагу, що всі «докази» відносно ОСОБА_3 зібрані з грубим та цинічним порушенням закону.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях відносно неї події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, дослідивши матеріали справи, судом не встановлено факт правопорушення з боку водія ОСОБА_1 .

Згідно положень пп. «а» ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суд встановив, що в діях ОСОБА_2 вбачається ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, які виразились в діях та бездіяльності, як учасника дорожнього руху щодо створення небезпеки та перешкоди для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, не вжила заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, суд не бере до уваги висновок від 01.06.2018 складений старшим інспектором Кравченком О.І., який складено всупереч вимогам законодавства, що відповідно не може вважатися доказом у справі та підтверджувати факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушенння, передбачених ст. 124 КУпАП доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі, які містяться в матеріалах.

Згідно ст. 280 КупАП обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність - не встановлено.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніш як через три місці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи те, що дане адміністративне правопорушення не є триваючим, тому на момент розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в суді закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, в зв`язку з чим провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Суддя Ю.Г. Зубець