Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сидорчука М.В. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 09 грудня 2020 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 09 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Згідно постанови суду, 24.11.2020 о 02 год. 12 хв. в м. Житомирі по вул. Покровська,92 водій ОСОБА_1 керував т/з PEUGEOT д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження в установленому законом порядку огляду на визначення стану сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки наявним у справі доказам.

Зазначає, що 24.11.2020 року не керував вказаним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Посилається на те, що 24.11.2020 року самостійно звернувся до медичної установи для проходження огляду та відповідно до висновку КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №956 від 24.11.2020 року, в його організмі не виявлено будь - яких наркотичних речовин. Однак судом першої інстанції вказаний висновок не взято до уваги.

Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив провадження по справі закрити.

Разом з тим пояснив, що 24.11.2020 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, у зв`язку з чим винесено постанову та накладено адміністративне стягнення. В послідуючому поліцейський висловив підозру, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Було запрошено двох свідків, в присутності яких він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки втомився, хотів додому, так як зранку мав знову їхати. У свідків відібрали пояснення, а на нього склали протокол. Поспілкувавшись зі своїми рідними, наступного дня поїхав до медичного закладу, здав необхідні аналізи і отримав висновок, що не перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Крім того ОСОБА_1 пояснив, що коли за ним приїхав батько, він не заперечував проти проходження огляду, однак поліцейські сказали, що він вже відмовився при свідках, та відносно нього складено протокол за відмову від огляду.

Захисник Сидорчук М.В. підтримав доводи, пояснення та вимог ОСОБА_1 , зазначив, що працівники поліції повинні б були завезти ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду, однак цього не зробили, хоча він за порадою батька в кінці оформлення правопорушення погоджувався на огляд. Просив врахувати результати огляду, який ОСОБА_1 пройшов самостійно в той же день, по результатам якого при лабораторних дослідженнях слідів вживання наркотичних засобів не було виявлено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Сидорчука М.В. на підтримку вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, дослідивши повторно наявні в справі докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 7, 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №016444 від 24.11.2020р. ОСОБА_1 24.11.2020 о 02 год. 12 хв. в м. Житомирі по вул. Покровська,92 керував т/з PEUGEOT д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження в установленому законом порядку огляду на визначення стану сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Обставини, зазначені у вказаному протоколі, відповідають диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, яка встановлює відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол - поліцейським взводу №1 роти №1 БУПП в Житомирській області сержантом поліції Мацьким О.Є., складений у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та особи, відносно якої складено цей протокол, та містить їх підписи. Будь-яких зауважень та заперечень щодо обставин, які стали підставою для складання протоколу, не зазначили. В графі « пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що пояснення надасть в суді» (а.с.1).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Також, апеляційний суд, враховуючи приписи ст.251 КУпАП, звертає увагу на те, що з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення документів, зокрема, з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків для засвідчення відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився. Ці пояснення засвідчені підписами вказаних свідків (а.с.4-5).

Вина ОСОБА_1 також підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КУ «ОМСЦ» ЖОР», відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився на місці зупинки.(а.с.3).У вказаному направленні також зазначено ознаки наркотичного сп`яніння, які в свою чергу зафіксовані вказаними вище свідками.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується також відео з боді-камери працівника поліції, наявного в матеріалах справи. З вказаного відео вбачається, що працівник поліції в присутності двох свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. Разом з тим, працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження даного огляду на нього будуть складені відповідні адміністративні матеріали за ст.130 КУпАП, однак останній все одно відмовився від проходження такого огляду. Також працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Роз`яснено було ОСОБА_1 і те, що огляд на стан сп`яніння буде дійсним лише у разі його проведення в присутності працівника поліції, і результати огляду без такої присутності не будуть мати юридичної сили. З наведено вбачається, що ОСОБА_1 було зрозуміло наслідки його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також те, який порядок такого огляду буде законним.

Доводи апелянта про те, що його незаконно притягнули до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд визнає неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Безпідставними також на думку апеляційного суду є посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги висновок №956 від 24.11.2020 року КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, відповідно до якого в його організмі не виявлено будь - яких наркотичних речовин.

Відповідно до п.12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 2 розділу II Інструкції зазначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Зазначені положення кореспондуються з положеннями ст. 266 КУпАП, в тому числі частини 4 даної норми, згідно яких огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Разом з тим з наданого ОСОБА_1 висновку №956 від 24.11.2020 року КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради вбачається, що огляд на стан наркотичного сп`яніння було проведено 24.11.20 року по особистій заяві ОСОБА_1 без участі поліцейського о 19 годині 45 хвилин, при цьому часом виявлення ознак наркотичного сп`яніння є 02 година 12 хвилин. Тобто огляд в закладі охорони здоров`я було проведено з порушеннями порядку такого огляду, що відповідно до положень ч.5 ст. 266 КУпАП є підставою для визнання його недійсним.

Крім того вказаний довод був предметом розгляду в суді першої інстанції, який надав обґрунтовану відповідь, мотивувавши її в своєму рішенні.

Що стосується посилання сторони захисту на те, що при оформленні даного правопорушення ОСОБА_1 таки погодився на огляд в медичному закладі, на що працівники поліції не відреагували, пояснивши це тим, що він вже відмовився від огляду в присутності свідків, то слід зазначити, що відеозапис процесу фіксування такої відмови не містить вказаних обставин, ОСОБА_1 лише питав поліцейських, що буде, якщо він погодиться на такий огляд. При цьому апеляційний суд також звертає увагу на те, що згідно даного відеозапису ОСОБА_1 визнавав факт вживання наркотичних засобів за декілька днів до його зупинки, запитував у поліцейських щодо терміну зберігання слідів таких засобів в його організмі та запитував, на які наркотичні засоби його можуть перевіряти. Зазначені обставини на думку апеляційного суду підтверджують вагання апелянта щодо його тверезості та результатів можливого огляду, і як наслідок - підтверджують його відмову від такого огляду.

З матеріалів справи вбачається, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Керуючись ст.ст.285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 09 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КупАП- без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя :