НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24 червня 2021 року Справа № 322/577/21 (Провадження № 3/322/238/21)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

14.06.2021 о 15:05 на 3 км автодороги між с. Новоіванківка та Дудниково Запорізького району ОСОБА_1 керував мотоциклом Spark без д/н у стані алкогольного сп`яніння. При продутті спеціального прибору алкотест «Драгер» 6810 (прилад ARBL 0721) проба позитивна 1,57 %, чим порушив вимоги п2.9а ПДР України.

Крім цього ОСОБА_1 інкримінувалося те, що 14.06.2021 о 15:00 на 3 км автодороги між с. Новоіванківка та с. Дудніково Запорізького району керував мотоциклом Spark без д/н, при цьому маючи дійсне обмеження на керування транспортного засобу. Виконавчий лист №2-4449 від 11.12.2009, чим порушив вимоги п.2.1(А) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2,9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною третьої ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п.2,1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнав. Пояснив, що 14.06.2021 дійсно був в стані алкогольного сп`яніння. За кермо сів оскільки йому подзвонив товариш, повідомив, що в нього зламався автомобіль і попрохав приїхати допомогти. Спочатку він відмовлявся однак оскільки їхати було недалеко все ж таки погодився допомогти останньому, і коли їхав з с. Новоіванківки в с. Дудніково його зупинили працівники поліції.

Вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП не визнав, вказав, що до моменту його зупинки поліцейськими 14.06.2021, про існування постанови державного виконавця, якою було встановлено тимчасове обмеження керування транспортними засобами, йому не було відомо, його посвідчення водія не вилучали і наразі воно знаходиться у нього вдома.

Окрім цього зазначив, що поліцейськими того дня щодо нього виносилася постанова про накладення штрафу, який він вже сплатив, зокрема за відсутність при собі посвідчення водія. Однак за якими статтями КУпАП була винесена постанова він не пам`ятає.

Суддею також досліджено письмові докази у справі: протоколи серії ААБ №160377 і ААБ №160378 від 14.06.2021, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.06.2021, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, довідки ВП №3 ЗРУП щодо бази ІПНП від 23.06.2021 за №3574/72/01-2021, №3575/72/01-2021 і №3578/72/01-2021; роздруківку спеціального технічного приладу «Драгер», копію сертифіката калібрування алкотестера, рапорт начальника СРПП ВП №3 ЗРУП, копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами; а також відеозапис.

Оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 14.06.2021 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказане адміністративне правопорушення, на переконання судді, не може бути визнано малозначним.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Переліченні обставини враховані. До обставин, передбачених ст.34 КУпАП, які пом`якшують відповідальність суддя, його щире каяття ОСОБА_1 . Обставин, передбачених ст.35 КУпАП, які обтяжують відповідальність не встановлено.

Однак, санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативне стягнення - штраф в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Матеріалами справи підтверджується порушення ОСОБА_1 п.2,1а ПДР, однак за це порушення ПДР, передбачена відповідальність не частиною 3 статті 126 КУпАП, а частиною першої згаданої статті, яка не інкримінувалося останньому в рамках цієї справи.

Крім цього, обов`язковим елементом суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, є умисел.

За змістом ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували доводи ОСОБА_1 на предмет його необізнаності щодо наявності тимчасового обмеження права користування транспортними засобами, та доказів, які підтверджували факт вилучення у нього посвідчення водія, отже у цьому випадку відсутній обов`язковий елемент складу (суб`єктивної сторони) згаданого правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, тому провадження щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП підлягає через наведені підстави.

Керуючись ст.40-1, ст.ст. 247, 283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 коп), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без розгляду.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп).

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов