_ МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_________
Справа №521/7399/21
Пр. №3/521/5120/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Ткач А.О., за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Боличевського С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали адміністративної справи, що надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

30 квітня 2021 року о 09 годині 00 хвилин у м. Одесі по вул. Балківська, 115 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «Jeep Grand Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За даним фактом відносно водія ОСОБА_1 інспектором полку Управління патрульної поліції в Одеській області складено протокол серії ДПР 18 № 039036 від 30 квітня 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ДПР 18 № 039037 від 30 квітня 2021про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 , діючий на підставі ордеру від 05 травня 2021 року, в судовому засіданні 31 травня 2021 року заперечував проти об`єднання вище вказаних справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП та ч. 5 ст. 122 КУпАП, в одне провадження для спільного розгляду.

29 червня 2021 року представник ОСОБА_1 , діючий на підставі ордеру від 05 травня 2021 року, в судовому засіданні пояснив суду, що його довіритель свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди не визнає повністю, оскільки вважає, що протокол серії ДПР 18 № 039036 від 30 квітня 2021 року про адміністративне правопорушення складено невірно, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини другого учасника пригоди. Посилаючись на викладені обставини, просив суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Представник потерпілого, діючий на підставі ордеру від 08 червня 2021 року, в судовому засіданні пояснив суду, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 , оскільки останній в порушення вимог п. 10.3 Правил дорожнього руху України при перестроюванні зі смуги в смугу не надав перевагу в русі автомобілю, під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтися, в результаті чого сталося зіткнення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У п. 1.3 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.3 Правил дорожнього руху України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Згідно схеми місця ДТП, яка без зауважень підписана учасниками даної пригоди та в якій відображено місце зіткнення, взаємне розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення, механічні пошкодження, які отримали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось в межах крайньої правої смуги руху і в результаті зіткнення в автомобілі«Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджена права частина заднього бамперу та права задня фара, а автомобіль «Jeep Grand Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_3 , отримав пошкодження лівої частини (під фарою) переднього бамперу та накладки лівого переднього крила.

Вказані обставини також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами, наданими на виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року.

Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що автомобіль «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Балківська, неодноразово змінював смугу руху, створюючи аварійні ситуації, та при перестроюванні з середньої смуги у крайню праву смугу, не надав перевагу в русі автомобілю «Jeep Grand Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 стосовно того, що він рухався по вул. Балківська та, перестроївшись з середньої смуги руху у крайню праву смугу руху, отримав удар у задню частину свого автомобілю від автомобілю під керуванням ОСОБА_2 , який, за його думкою, не дотримався безпечної швидкості руху, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, встановлені обставини справи достовірно точно вказують, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 ,ОСОБА_1 , що підтверджує правомірність складення відносно нього протоколу серії ДПР 18 № 039036 від 30 квітня 2021 року про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, винуватість останнього у вчиненні вказаного правопорушення, вчиненого при вище викладених обставинах, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності як кожен окремо, так і у їх взаємозв`язку, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 039036 від 30 квітня 2021 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відеозаписом з відеореєстратора свідка та відеозаписом з нагрудного відеореєстратора, наданих Управлінням патрульної поліції в Одеській області на виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників патрульної поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 та його представник на час розгляду справи суду не надали.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація, на думку суду, не являються сумнівними, узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Щодо заявленого захисником ОСОБА_1 клопотання про визнання недопустимими та неналежними доказами відеозаписи з портативного відеореєстратора інспектора 1040, 1570 та відеозаписи з реєстратора свідка, наданими суду Управлінням патрульної поліції в Одеській області на виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року, щодо допустимості копій вказаних відеозаписів як доказу у справі, слід зазначити наступне.

Діючими нормами КУпАП не обумовлено підстав для визнання доказів недопустимими та неналежними.

Разом з тим, стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав і основних свобод людини для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, ст. 94 КПК України, оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив рішення (вирок, постанову, ухвалу).

Питання про визнання доказів недопустимими вирішується судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення (ч. 1 ст. 89 КПК України) у кожному конкретному випадку залежно від характеру і наслідків порушень критеріїв допустимості. При цьому оцінка доказів передбачає їх відповідний аналіз у всій сукупності та взаємозв`язку (ст. 94 КПК України).

Висловлюючи свою позицію щодо недопустимості як доказу вище вказаних копій відеозаписів, захисник Желяскова Г.Г. посилався на те, що про наявність даних відеозаписів у протоколі серії ДПР 18 № 039036 від 30 квітня 2021 року не зазначено та що вони були витребувані за ініціативою суду, а також на те, що дані відеозаписи не стосуються предмета доказування.

Проте, зміст відеозаписів узгоджується з іншими доказами у справі.

Суд зауважує, що за положеннями ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, у тому числі, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд зауважив, що при визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу.

Нормативно-правовим актом, що регулює порядок застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів є Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрована Мінюстом 11 січня 2019 року за № 28/32999 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 1 ч. 2 Розділу І Інструкції, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Відповідно до пунктів 6-9 розділу вище вказаної Інструкції, дозвіл на копіювання та видачу відеозаписів надається відповідальній особі виключно за рішенням керівника цього органу, підрозділу поліції.

Відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції, без коригування. Перегляд, аналіз відеозапису здійснюється працівником поліції, якому він виданий у встановленому цією Інструкцією порядку для виконання, покладених на нього завдань в межах його повноважень.

Тобто, передбачена відповідна процедура перенесення інформації з програмно-апаратного комплексу, призначеного для зберігання цифрової відеоінформації.

Будь-яких порушень правил застосування поліцейськими технічних приладів, що мають функцію відеозапису, не встановлено.

За наведеного, з урахуванням положень ст. 252 КУпАП, суд не вбачає підстав, з яких даний доказ має ознаки недопустимого.

Крім того, вказані відеозаписи є належним доказом, оскільки на них зафіксовано як безпосередньо момент дорожньо-транспортної пригоди, так і саму процедуру оформлення матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 039036 від 30 квітня 2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Наведені докази (протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис подій) не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

За вказаних обставин, суд вважає, що засада змагальності сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів, рівно як і засада забезпечення права на захист, оговорена ст. 129 Конституції України, дотримана під час розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» Судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення та його наслідки, суд вважає необхідним та достатнім застосувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн., які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 23, 24, 33, 124, 221, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. М. Сегеда