ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/6488/20
Провадження 3/362/171/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.01.2021 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь - Гавенко Г.М., розглянувши в режимі відеоконференції матеріали справи, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водій відділення забезпечення в/ч НОМЕР_2 ,
в с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії А1666 № 11 від 08.12.2020 року, 07 грудня 2020 року до військової частини НОМЕР_2 надійшли матеріали службового розслідування відносно солдата ОСОБА_1 , який відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30 жовтня 2020 року №183, був відряджений до військової частини НОМЕР_3 (м. Васильків) для проходження курсу базової загальновійськової підготовки з 03 листопада 2020 року.
В матеріалах службового розслідування зазначено, що 29 листопада 2020 року військовослужбовець військової служби за контрактом, курсант навчальної роти навчального батальйону солдат ОСОБА_1 не прибув із звільнення до військової частини НОМЕР_3 . Термін звільнення з розташування військової частини був визначений з 10:00 год. 29 листопада 2020 року по 18.00 год. 29 листопада 2020 року. Солдату ОСОБА_1 звільнення з розташування військової частини надав командир навчальної роти навчального батальйону майор ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в межах Васильківського гарнізону. Однак, 29 листопада 2020 року курсант навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військовослужбовець військової служби за контрактом о 18.00 не повернувся із звільнення, на телефонні дзвінки не відповідав. 30 листопада 2020 року, близько 08.00 солдат ОСОБА_1 самостійно прибув до постійного місця проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 (м. Львів), а не у військову частину НОМЕР_3 (м. Васильків), де мав продовжити проходження курсу базової загальновійськової підготовки.
Таким чином солдат ОСОБА_1 , 29 листопада 2020 року без поважних причин, без дозволу командира військової частини НОМЕР_3 , скориставшись тим, що перебуває у звільненні, убув за межі Васильківського гарнізону та був незаконно відсутній у військовій частині з 18.00 год. 29 листопада 2020 року до 08.00 год. 30 листопада 2020 року, тим самим діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем військової служби за контрактом тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.
Отже, у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_1 вину не визнав, та пояснив, що 29 листопада 2020 року він не прибув із звільнення до військової частини НОМЕР_3 та самостійно прибув до постійного місця проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 (м. Львів), а не у військову частину НОМЕР_3 (м. Васильків), де мав продовжити проходження курсу базової загальновійськової підготовки, оскільки у військовій частині НОМЕР_3 (м. Васильків) були такі умови в яких він не міг проходити службу про що повідомив командира в/ч НОМЕР_4 , але останній ніяк не відреагував. Тому, 29 листопада 2020 року він не прибув із звільнення до військової частини НОМЕР_3 , а вирішив самостійно повернутися до постійного місця проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 (м. Львів).
Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Так, диспозиція ч. 4 ст. 172-11 КУпАП зазначає: діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Диспозиція ч. 4 ст. 172-11 КУпАП зазначає: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З набранням чинності Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» вiд 17 березня 2014 року № 302/2014 в України настав особливий період.
Станом на час розгляду справи особливий період не завершений.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Винуватість ОСОБА_1 у вчинені вказаного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення А1666 № 11 від 08.12.2020 року; копією витягу з наказу № 183 від 30.10.2020 року(а.с. 6); бланком отримання пояснень ОСОБА_1 від 08.12.2020 року (а.с.7); рапортом командира в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_2 (а.с. 10), копією доповіді по факту самовільного залишення в/ч військовослужбовець військової служби за контрактом, курсант навчальної роти навчального батальйону солдат ОСОБА_1 (а.с.15-16); актом службового розслідування (а.с.29-35).
При цьому суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на особисті обставини, які призвели до самовільного залишення військової частини (оскільки у військовій частині НОМЕР_3 (м. Васильків) були такі умови в яких він не міг проходити службу), адже такі доводи мають загальний характер, не розкривають поважність причин залишення військової частини, є не тільки нічим не підтвердженими.
Діяння особи суд кваліфікує за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме: нез`явлення вчасно без поважних причин на військову службу тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи всі обставини у справі, дані про особу ОСОБА_1 , наявні у матеріалах справи, суддя вбачає підстави для накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як передбачено санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Відповідно до ч.1 п. 12 ст. 5 Закону України» Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняютьсявійськовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків,а тому судовий збір не підлягає стягненню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 172-11, 245, 251, 252, 280, 283-284, 294 КУпАП, суддя,
п о с т а н о в и в:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.
Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.
Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.
Суддя Г.М. Лебідь - Гавенко