КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/6691/21
№ апеляційного провадження: 33/824/3129/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Болотов Є.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року, ухвалену під головуванням судді Агафонова С.А., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_1 зазначив, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та матеріального права. Судом не з`ясовано усі фактичні обставини справи. ОСОБА_1 транспортним засобом не керував. Пояснення ОСОБА_2 не відповідають дійсності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2, пункту 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 12 Розділу IIвказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Положеннями частини першої ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлено, що 25 лютого 2021 року о 21 год 10 хв. по вул. Стадіонній, 14 в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на приладі «Драгер» та у лікаря-нарколога водій відмовився в присутності двох свідків.

Матеріали справи містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 010493;

- пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- рапорт старшого лейтенанта поліції Паламарчука С.М.;

- відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що він рухався по вул. Стадіонній, зупинився, щоб пропустити автомобіль Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 . Цей автомобіль, рухаючись, зачепив його бокове дзеркало. Наздогнавши, він побачив водія даного автомобіля, який був в нетверезому стані. Свідок спитав у ОСОБА_1 , чи той п'яний, на що отримав ствердну відповідь. Після цього, свідок викликав поліцію.

Протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 010493 містить підписи свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апелянтом не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом о 21 год 10 хв., а о 18 год 30 хв. він припаркував автомобіль на узбіччі, суд відхиляє, оскільки матеріали справи містять пояснення свідка ОСОБА_2 , які підтверджують факт керування автомобілем ОСОБА_1 .

При цьому належних та допустимих доказів, які б спростували пояснення свідка та висновки суду першої інстанції апелянтом не надано.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що пояснення ОСОБА_4 не можуть бути допустимим доказом на підтвердження відсутності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_4 є товаришем ОСОБА_1 , та може бути заінтересованим в результатах розгляду справи. Крім того, в матеріалах справи немає жодного доказу, що цей свідок перебував на місці події, що також є підставою ставитись критично до його показань.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП немає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року, ухвалену під головуванням судді Агафонова С.А., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 02 липня 2021 року.

Суддя Є.В. Болотов