Провадження № 3/522/2022/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

23 лютого 2021 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює садівником Благодійного Фонду «Медичний Центр «Надія, Добро і Добробут», проживає за адресою: АДРЕСА_1

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 18.12.2020 року, суддя отримала 21.12.2020 року, 06.12.2020 року о 23 годині 15 хвилин у м.Одеса, Фонтанська дорога, 23, водій ОСОБА_1 керував мопедом/Пінбайк ТМ-063 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці, а також в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За цим фактом співробітниками поліції стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №000635 від 06.12.2020 року за ч.1 ст.130 КпАП України, який підписав правопорушник.

У судове засідання призначене на 06.01.2021 року з`явився ОСОБА_1 вину не визнав, надав суду клопотання про допит свідка. Розгляд справи відкладено на 28.01.2021 року.

28.01.2021 року ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заперечення, в яких вказав, що з протоколом не згоден, зазначивши, що він 06.12.2020 року був зупинений працівниками поліції за їзду на мопеді без шолому. Під час складання протоколу за зазначене порушення, поліцейським було припущено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонував проїхати з ним до медичного закладу. У зв`язку з тим, що він не міг залишити свій транспортний засіб ввечері на вулиці, був змушений відмовитися. Щодо можливості пройти перевірку на місці йому було відмовлено. Почервоніння обличчя та тремтіння, які за припущенням поліцейського свідчили про знаходження його в стані алкогольного сп`яніння, пояснив тим, що вдягся не погоді, ближче до вечора стало дуже холодно, вдарив мороз та він змерз. Щодо підписання протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що у зв`язку з неосвіченістю, будучи впевнений в тому, що протокол складено за порушення ним ПДР, а саме, за їзду без шолому, штраф за який ним було сплачено на місце, підписав протокол.

Також разом з запереченнями ОСОБА_1 надав Акт обстеження з Гастроентерологічного відділення МКЛ №10 та характеристику з місця роботи, де він характеризується лише з позитивної сторони, та в якій також зазначено, що ОСОБА_1 алкогольні на наркотичні речовини не вживає.

У зв`язку з неявкою у судове засідання свідка, розгляд справи призначений на 28.01.2021 року відкладено на 11.02.2021 року.

Розгляд справи призначений на 11.02.2021 року відкладено на 23.02.2021 року.

У судове засідання призначене на 23.01.2021 року з`явився ОСОБА_1 , вину не визнав та пояснив, що 06.12.2020 року поїхав до друзів на Таїрово, забруднив шолом та був змушений їхати додому без шолому на мопеді та змерз. Поліцейськими був зупинений біля будинку, які зазначили, що він порушив ПДР, а саме в темну пору доби рухався на мопеді, не увімкнувши світлові прибори та без шолому. Потім вони запитали вживав він алкогольні чи наркотичні засоби, на що він відповів, що не вживав, але останні зазначили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували проїхати до медичного закладу, на що він відмовився, так як дуже змерз та не міг залишити свій транспортний засіб ввечері на вулиці без нагляду. Крім того зазначив, що взагалі не вживає алкогольні напої, так як в нього хронічний гастрит і він лікується. Також пояснив, що при складанні протоколу, як він вважав за їзду без шолому, свідків не було, лише потім підійшли якісь люди та підписали протокол.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06.12.2020 року, в яких зазначено, що вони були свідками того, як громадянин ОСОБА_1 ухилявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Зокрема, в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі чи із застосуванням приладу Драгер на місці.

Також, до матеріалів справи долучено відеозапис події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за порушення ним ПДР, а саме, в темну пору доби не горіли світлові прибори, після чого поліцейським було зазначено, в нього є підозри, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано проїхати до медичного закладу, на що ОСОБА_1 відмовився та запропонував пройти огляд на місці, проте йому було відмовлено поліцейським.

Ознайомившись з адміністративними матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №000635 від 06.12.2020 року, запереченнями на протокол наданими ОСОБА_1 28.01.2021 року; поясненнями ОСОБА_1 наданими під час розгляду справи у судових засіданнях, DVD диску з відеозаписом, долученим до матеріалів справи, вважаю, що адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 Кодексу про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Згідно ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з матеріалів справи, письмових пояснень ОСОБА_1 та пояснень ОСОБА_1 , наданих у судових засіданнях, транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено за порушення водієм правил дорожнього руху, а саме: в темну пору доби на його транспортному засобі не горіли світлові прибори, після чого йому було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, посилаючись на те, що він не може залишити свій транспортний засіб ввечері на вулиці без нагляду, та запропонував пройти догляд на місці, на що йому було відмовлено.

Але, до матеріалів справи долучені пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06.12.2020 року, в яких зазначено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі, що спростовуються як поясненнями ОСОБА_1 , так і відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Також, з доказів наданих суду (відеозапису) не можливо встановити, чи взагалі ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції до КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР (КНП «ООМЦПЗ» ООР).

Слід зазначити, що диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачають самостійні об`єктивні сторони правопорушення, а саме:

- керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння, що заборонено п.2.9 «а» Правил дорожнього руху;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, що заборонено п.2.9 «г» Правил дорожнього руху;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (п.2.5 Правил дорожнього руху).

З урахуванням вказаних кваліфікаційних ознак, слід зробити висновок, що відповідальність особи за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не наступає у разі, коли не встановлено, що останній керував транспортним засобом в стані сп`яніння.

Тому під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за «керування транспортним засобом мопедом/Пінбайк ТМ-063 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці, а також в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків», слід встановлювати фактичні дані, що підтверджують знаходження останнього в зазначеному стані, але огляд якого на стан сп`яніння на його вимогу на місці не проводився. Крім того відсутні докази щодо пропонування працівниками поліції пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння на місці, що є у такому випадку обов`язковим. Крім того, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 року, в яких зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі, спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Крім того, з довідки КУ «МКЛ №10», наданої ОСОБА_1 та долученої судом до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: хронічний гастрит у стадії нестійкої ремісії. Дуодено-гастральний рефлюкс. Дискенезія жовчного міхура по гіпермоторному типу.

Адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з даних зазначених в протоколі, з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачається відсутність вини в діях ОСОБА_1 .

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу Пол та Одрей Едвардз проти Сполученого Королівства / Paul and Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає необхідним закрити провадження в справі.

Керуючись ст.ст.9, 10, 24, 33, 130, 221, 247, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження за адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.В.Домусчі