Провадження № 3/643/285/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286711 від 19.11.2020, 15.11.2020 о 15-00 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru Outback», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Бучми біля будинку 1 в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди ОСОБА_1 пройшов у закладі охорони здоров`я Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» у лікаря нарколога у встановленому законом порядку.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як порушення вимог п. 2.9.а. Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що 15.11.2020 приблизно о 15-00 год. він їхав на автомобілі «Subaru Outback» разом з сином ОСОБА_2 , який керував вказаним транспортним засобом, по вул. Академіка Павлова з боку окружної дороги в бік пр. Московського. За кермом автомобіля перебував його син ОСОБА_2 , він знаходився на передньому пасажирському сидінні. На перехресті вул. Академіка Павлова та вул. Бучми їх транспортний засіб зупинився на світлофорі. Потім автомобіль почав рух, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , який стояв попереду. Він вийшов з автомобіля та пішов спілкуватись з жінкою, яка керувала автомобілем «Daewoo Lanos», з питань компенсації спричиненої шкоди. В них виникли розбіжності щодо розміру компенсації, і водій автомобіля «Daewoo Lanos» викликала працівників поліції. Поки вони очікували на приїзд поліції, він пішов до торгівельного центру придбати води. Коли він виходив із супермаркету, йому назустріч йшли чоловік, який був пасажиром автомобіля «Daewoo Lanos», та працівники поліції. Був момент, коли водій автомобіля «Daewoo Lanos» наполягала на тому, що саме він був водієм автомобіля «Subaru Outback». Можливо, це пов`язано з тим, що вони під час спілкування були в масках. Після цього працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер». Він погодився пройти вказаний тест, результат показав мінімальну ступінь сп`яніння. Йому запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що він також погодився. При цьому він повідомляв працівників поліції, що не перебував за кермом автомобіля, та надавав з цього приводу письмові пояснення.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. В цій же постанові зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подавати докази, заявляти клопотання.

Враховуючи наведене, завдання всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (ст. 245 КУпАП), а також обов`язок суду забезпечити реалізацію права ОСОБА_2 на захист та подання доказів, судом було задоволено клопотання ОСОБА_2 про допит свідків.

Свідок ОСОБА_3 , допитаний за клопотанням ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснив, що 15.11.2020 приблизно о 15-00 год. він стояв на перехресті вул. Академіка Павлова та вул. Бучми біля супермаркету «Чудо» та чекав на знайомого. Він побачив, що на перехресті перед світлофором зупинився автомобіль «Daewoo Lanos» сріблястого кольору, позаду якого був автомобіль «Subaru Outback» блакитного кольору. За декілька секунд автомобіль «Subaru Outback» покотився вперед та здійснив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos». З автомобіля «Daewoo Lanos» вийшла жінка. ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності та присутній в залі судового засідання, вийшов з правого переднього пасажирського сидіння, підійшов до вказаної вище жінки та почав з нею спілкуватись. Коли ОСОБА_1 спілкувався з жінкою, яка була водієм автомобіля «Daewoo Lanos», з місця водія автомобіля «Subaru Outback» вийшов молодий чоловік, підійшов до нього та спитав, чи бачив він момент ДТП. ОСОБА_3 відповів, що бачив, та залишив молодому чоловікові свій номер телефону. На уточнююче запитання суду ОСОБА_3 зазначив, що особисто спостерігав, як ОСОБА_1 після ДТП вийшов з місця переднього пасажира автомобіля «Subaru Outback».

ОСОБА_2 , допитаний в якості свідка за клопотанням ОСОБА_1 , пояснив, що останній є його батьком. 15.11.2020 приблизно о 15-00 год. він разом з батьком рухався на вказаному вище автомобілі по вул. Академіка Павлова в м. Харкові. За кермом автомобіля знаходився він, батько перебував на передньому пасажирському сидінні. На перехресті з вул. Бучми він зупинився на червоний сигнал світлофору. Потім він випадково відпустив педаль гальма, внаслідок чого автомобіль повільно почав рух та відбулось зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos». Його батько ОСОБА_1 пішов спілкуватись з водієм вказаного автомобіля, а він пішов до двох чоловіків, які бачили ДТП, та взяв їх номери телефону. Потім прибули працівники патрульної поліції. З вказаними працівниками спілкувався його батько. Весь час за кермом автомобіля перебував він, батько автомобілем 15.11.2020 не керував.

Свідок ОСОБА_4 , допитаний за клопотанням ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснив, шо працює водієм таксі та 15.11.2020 приблизно о 15-00 год. стояв на перехресті вул. Академіка Павлова та вул. Бучми, чекаючи клієнта. Він побачив, що коли на світлофорі горів червоний сигнал, автомобіль «Subaru Outback» здійснив ДТП з автомобілем «Daewoo Lanos», штовхнувши зазначений автомобіль. ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності та присутній в залі суду, вийшов з переднього пасажирського сидіння автомобіля «Subaru Outback». Свідок ОСОБА_2 вийшов з місця водія вказаного автомобіля. В подальшому жінка, яка була водієм автомобіля «Daewoo Lanos», спілкувалась з ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_2 підійшов до нього, і він надав ОСОБА_2 свій номер телефону.

З метою всебічного та повного з`ясування всіх обставин справи, суд неодноразово відкладав судовий розгляд та викликав у судові засідання працівника поліції Слісарчука С.П., який склав протокол про адміністративне правопорушення, та свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Незважаючи на неодноразові виклики вказаних вище осіб до суду, які здійснювались шляхом направлення судових повісток та смс-повідомлень, в судові засідання, призначені на 21.12.2020, 27.01.2021, 12.02.2021, 26.02.2021, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з`явились.

ОСОБА_6 27.01.2021 та 11.02.2021 надавала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності.

Крім пояснень вказаних вище осіб, судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286711 від 19.11.2020, висновок щодо результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння № 2241 від 15.11.2020, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також СД-диск з відеозаписом. Інших доказів суду надано не було.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_6 від 15.11.2020, наданих лейтенанту поліції ОСОБА_8 , 15.11.2020 приблизно о 15-00 год. вона керувала автомобілем «Daewoo Lanos» та зупинилась на червоний сигнал світлофору на перехресті вул. Академіка Павлова та вул. Бучми в м. Харкові. Через декілька секунд в задній бампер її автомобіля здійснив удар автомобіль «Subaru Outback». Вона підійшла до водія автомобіля «Subaru Outback» та під час спілкування з останнім виявила у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Він пропонував не викликати поліцію та відшкодувати шкоду, проте вона від цього відмовилась та почала телефонувати до поліції. Після цього водій автомобілю «Subaru Outback» закрив автомобіль та пішов в торгівельний центр. Разом з нею в автомобілі знаходився її знайомий ОСОБА_5 , який був свідком ДТП. Після приїзду поліції, працівники останньої разом з ОСОБА_5 пішли до торгівельного центру, вивели водія автомобіля «Subaru Outback» та підвели його до автомобілів. Як з`ясувалось в подальшому, водієм був ОСОБА_1 .

Також судом досліджено письмові пояснення ОСОБА_5 від 15.11.2020, надані лейтенанту поліції ОСОБА_8 , які за своїм змістом тотожні письмовим поясненням ОСОБА_6 .

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває в стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, є встановлення факту виконання нею функцій водія під час руху транспортного засобу. Обов`язок щодо доведення вказаної обставини покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання відносно того, чи доведено поза розумним сумнівом виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля «Subaru Outback», суд керується таким.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений працівником поліції ОСОБА_7 , суд не може визнати доказом того, що ОСОБА_1 виконував функції водія автомобіля, з наступних підстав.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та свідків, а також письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , працівники поліції прибули на місце ДТП через певний час після його події, тобто коли транспортні засоби, в тому числі автомобіль «Subaru Outback», перебували в нерухомому стані.

Таким чином, виходячи з досліджених судом доказів, працівники поліції не були безпосередніми очевидцями факту керуванням автомобілем «Subaru Outback» тією чи іншою особою, тобто об`єктивно не мали можливості особисто спостерігати, хто саме керував вказаним вище автомобілем.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави оцінювати дані протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу, який безпосередньо доводить факт виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля.

З відеозапису, який долучений до матеріалів справи, суд також позбавлений можливості встановити, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем «Subaru Outback», оскільки на всіх відеофайлах зафіксовані події, які відбувались 19.11.2020, в той час як вказані вище події мали місце 15.11.2020. Відповідно, на відеозаписах, які надані суду працівниками поліції, відсутнє не тільки зображення ОСОБА_1 , а й будь-які дані щодо обставин, з приводу яких складений протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, єдиними доказами, які містять дані щодо виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля, є письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 15.11.2020.

Оцінюючи суперечливі за своїм змістом пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , згідно яких ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, з одного боку, та письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 15.11.2020, згідно яких водієм автомобіля був ОСОБА_1 , з іншого боку, суд керується таким.

Крім пояснень ОСОБА_1 відносно того, що транспортним засобом керував його син, вказана обставина підтверджується поясненнями ще трьох осіб, наданими суду за процедурою допиту свідків, тобто з попередженням вказаних осіб про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. При цьому двоє свідків не є членами сім`ї та родичами ОСОБА_1 , в зв`язку з чим у них відсутня особиста заінтересованість у сприятливому для ОСОБА_1 результаті розгляду даної справи.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , незважаючи на неодноразові виклики, не скористались правом з`явитись до суду та надати безпосередньо суду свої пояснення з приводу обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дані письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спростовуються поясненнями чотирьох осіб, з яких пояснення трьох осіб отримані судом за процедурою допиту свідків, тобто з попередженням свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, при цьому двоє свідків не є членами сім`ї або близькими родичами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також суд враховує, що згідно пояснень ОСОБА_1 він під час вказаних вище подій перебував в захисній масці на обличчі.

За таких обставин, не вирішуючи питання щодо достовірності тих чи інших доказів, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав вважати, що факт виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля доведений з дотриманням стандарту «поза розумним сумнівом».

Виниклі сумніви щодо виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобілю суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності факту керуванням ним автомобілем «Subaru Outback», а відтак недоведеності події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

Крім того, розглядаючи справу в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суд звертає увагу на наступне. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, тобто протокол не містить посилання на встановлення у ОСОБА_2 вказаного стану як факту, з яким закон пов`язує можливість настання відповідальності за ст. 130 КУпАП. Так, в протоколі міститься посилання на наявність у ОСОБА_2 лише ознак алкогольного сп`яніння. Між тим, виходячи з положень ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою настає або в разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (який достовірно встановлений як певний юридичний факт за наслідками проведення відповідного огляду), або в разі відмови особи, яка має ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на такий стан.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Крівцов Д.А.