Справа № 487/3175/21
Провадження № 3/487/1147/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року місто Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Темнікова А.О., за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України; офіційно не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва з Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ДПР18 №532273 від 22.04.2021 року.

Судом встановлено, що 22.04.2021 року о 23 годині 15 хвилин у місті Миколаєві в Заводському районі по вулиці Крилова в районі будинку №38 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», державний номерний знак « НОМЕР_2 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. У встановленому законом порядку водій відмовився від проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у правопорушенні не визнав, пояснив, що 22.04.2021 року приблизно о 23:00 год він рухався по вулиці Крилова у місті Миколаєві, де його і зупинили працівники патрульної поліції у зв`язку з тим, що він порушив правила дорожнього руху, а саме: проїхав на забороняючий сигнал світлофору. З приводу причини зупинки між ОСОБА_1 та працівниками поліції виникли неприязні стосунки. У ході спілкування інспектор патрульної поліції сказав, що в нього є підозри, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та запропонував пройти йому огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження тестування на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки він не довіряє цьому приладу, а також тому, що адвокат йому по телефону роз`яснив право відмовитись від проходження огляду. Також ОСОБА_1 пояснив, що він відмовився від проходження огляду лише за допомогою «Драгеру», проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі йому ніхто не пропонував. Крім того, протокол є протиправним, тому що він складений без свідків.

Незважаючи на не визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих та узгоджених між собою доказів, які були досліджені судом.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №532273 від 22.04.2021 року зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із порушення ним п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Згідно переглянутих у судовому засіданні відеозаписів правопорушення з нагрудного реєстратора, також підтверджено всі викладені в протоколі серії ДПР18 №532273 від 22.04.2021 року обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці та в медичному закладі.

Під час дослідження у судовому засіданні 17.06.2021 року відеозапису, ОСОБА_1 повідомив, що згідно відеозапису йому дійсно двічі пропонували пройти огляд як на місці зупинки, так і в медичному закладі, однак ту частину речення, в якому йому пропонували пройти огляд в медичному закладі він не розчув, оскільки хвилювався через стресову ситуацію.

Згідно довідки Управління патрульної поліції у Миколаївській області, ОСОБА_1 16.04.2002 року отримав (має) посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2012 року № 1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Доводи ОСОБА_1 про невідповідність протоколу вимогам чинного законодавства у зв`язку зі відсутністю двох свідків при його складанні суд відхиляє, оскільки відповідно до нової редакції ст. 266 КУпАП, яка вже була на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

Отже, згідно з новими правилами, передбаченими ст. 266 КУпАП, присутність двох свідків під час проведення огляду водія стан сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, необхідна лише в разі, якщо у поліцейських відсутня можливість застосування технічного засобу відеозапису, що в даному випадку не мало місця та підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом.

Слід зауважити, що згідно дослідженого відеозапису ОСОБА_1 , після того, як працівники поліції двічі запропонували пройти медичний огляд огляду на місці та в медичному закладі, у встановленому законом порядку зафіксували відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду та склали відносно ОСОБА_1 протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП у зв`язку з порушенням п. 2.5 ПДР України, ОСОБА_1 , під час ознайомлення зі змістом протоколу, почав заперечувати той факт, що йому пропонували пройти огляд в медичному закладі та сказав, що він погоджується їхати до лікарні. Однак, така поведінка ОСОБА_1 не свідчить про відсутність в його діях, які передували цьому, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його доводи спростовуються дослідженими в ході розгляду справи доказами.

Враховуючи, що правопорушник ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 28 Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005, судам необхідно враховувати, що КпАП України не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми. Тому згідно зі ст. 33 цього Кодексу основні й додаткові стягнення слід застосовувати з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, у межах санкцій відповідних норм.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 34 КпАП України, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 35 КпАП України, не встановлено.

Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка вчинила правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, що створює потенційну загрозу для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, суд вважає що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом в межах санкції даної статті, яке є необхідним і достатнім, та, згідно ст. 23 КпАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 23, 34, 35, 40-1, 130, 278, 280, 283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави (Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300; ЄДРПОУ 37992030; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN)UA0014001; Код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок у дохід держави (Номер рахунку (IBAN):UA0014480; Отримувач: Миколаїв.ГУК/Заводськ.р-н/22030101; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.); Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), "00" Без деталізації за відомчою ознакою).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Миколаївському апеляційному суді через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя А.О. Темнікова