Справа № 755/9969/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2021 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 141707 від 23 червня 2020 року, зазначено, що 01.04.2020 року о 11 год 09 хв ОСОБА_1 в м. Києві на бул. Перова - вул. Кибальчича, в порушення п.п.12.4 Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті відповідно до висновку експертного дослідження №12314/20-52 від 19.05.2020, рухався із перевищенням встановлених обмежень швидкості руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, пасажир автомобіля «ЗАЗ», ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.08.2020 року, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП були направленні до Київської місцевої прокуратури № 4 для прийняття рішення відповідно до ст. 214 КПК України.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30 грудня 2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000135 від 11.09.2020 року було закрито за відсутності у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.01.2021 року справу передано судді Сазоновій М.Г.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 свою провину не визнав, вважав, що у ДТП винен інший учасник - водій транспортного засобу «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_3 , про що зокрема, свідчить довідка про результати перевірки по факту ДТП (а.с.2), а висновки експерта є необ`єктивними, оскільки ґрунтуються виключно на вихідних даних, що отримані від водія ОСОБА_3 .

Крім того, ОСОБА_1 не заперечував щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки з дня вчинення минуло більш як три місяці, закінчився строк, встановлений статтею 38 КУпАП, в межах якого може бути накладене адміністративне стягнення, на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши вказане клопотання, дослідивши письмові матеріали справи виключно в межах поданого клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Разом з тим, згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правила ч.2 ст.38 КУпАП визначають строки накладення адміністративного стягнення. Дана норма регламентує, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

В той же час, в ст.23 КУпАП законодавець визначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, ст.284 КУпАП передбачає такі види постанов у справах про адміністративне правопорушення: 1) про накладення адміністративного стягнення, 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу, 3) про закриття справи.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Тобто фактично, КУпАП не визначає обов`язку суду визнавати особу винною в резолютивній частині постанови при прийнятті рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Більш того, у постанові ВС КАС від 11.07.2018 (справа №308/8763/15-а), зроблено висновок, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 КУпАП. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, на думку колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Відповідно до ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права .

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності було роз`яснено, що сплив строку накладення адміністративного стягнення, на відміну від відсутності в діях особи складу чи події адміністративного правопорушення, або ж вчинення особою дій в стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, є очевидно нереабілітуючою підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи, що сплив строк накладення адміністративного стягнення, не тільки на момент розгляду справи судом, а й на момент отримання справи про адміністративне правопорушення після закриття кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд дійшов висновку про закриття провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 24, 38, 124, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 - закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя М. Сазонова