КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/6470/21
Провадження № 33/824/2838/2021
Головуючий в суді першої інстанції:Родіонов С.О.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Николенка Романа Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю захисника Николенка Р.С.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, 25 березня 2021 року о 13 год. 50 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Полярна, керував автомобілем «SuzukiBaleno» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Николенко Р.С. просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року та закрити провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду ухвалена з грубим порушенням норм процесуального права, судом було неповно з`ясовані усі фактичні обставини справи.

На думку захисника, про поверхневий розгляд справи свідчить зазначений судом невірний рік народження ОСОБА_1 .

Також апелянт вказує, що суд вийшов за межі розгляду справи, оскільки визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, про яке не складався протокол, а саме у керуванні транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

В той же час, захисник звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння.

Крім того, апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення, на яке посилається суд в оскаржуваній постанові.

Також із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що він був виконаний нагрудною камерою АА-00293, в той час як у протоколі зазначено про відео з камери АА-0283.

Захисник зазначає, що на відеозаписі не видно обличчя особи, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати особу правопорушника.

Також, як вказує апелянт, зазначений у протоколі час вчинення правопорушення, а саме 13 год. 50 хв. не відповідає часу, який вказаний на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, яке закінчується о 13 год. 47 хв.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисника Николенка Р.С., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, приймаючи рішення в частині доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України, в повній мірі дотримався вимог закону.

Постанова суду містить посилання на докази, якими суд обґрунтовував своє рішення, їх оцінку, а також мотиви прийнятого рішення.

Доводи апелянта щодо поверхневого розгляду справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

При цьому посилання суду на направлення, як на доказ винуватості ОСОБА_1 , а також зазначення невірного року народження останнього, є лише описками суду, які жодним чином не вплинули на законність прийнятого судом рішення.

Доводи захисника про те, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено неналежний відеозапис, а саме відеозапис із назвою DSJ_0000293_000293, в той час як у протоколі зазначено відеозапис з нагрудної камери АА-00283, апеляційний суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки зафіксована на відеозаписі подія відповідає відомостям, які зазначені у протоколі.

Апеляційний суд дослідив наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції із якого вбачається, що працівник поліції в присутності двох свідків пропонує ОСОБА_1 , який назвав своє прізвище, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, однак останній відмовився від проходження огляду. При цьому на 1 хв. 40 сек. цього відеозапису зафіксоване обличчя ОСОБА_1 , який був у сонцезахисних окулярах та медичній масці.

Крім того, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 194668 від 25 березня 2021 року вбачається, що особу ОСОБА_1 було встановлено за даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , при цьому жодних даних про те, що паспорт ОСОБА_1 був втрачений матеріали справи не містять.

Таким чином, не знайшли свого підтвердження доводи захисника про те, що неможливо ідентифікувати зображену на відеозаписі особу, як ОСОБА_1 , оскільки його особу було встановлено за даними паспорта громадянина України, а також на відеозаписі видно обличчя ОСОБА_1 .

Щодо наявності розбіжності у часі вчинення адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі серії ААБ № 194668 від 25 березня 2021 року і відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, то апеляційний суд вважає, що це не може бути безмовною підставою для скасування постанови суду та жодним чином не впливає на законність прийнятого судом рішення, оскільки захисник в апеляційній скарзі не ставить під сумнів те, що подія, коли поліцейським стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення мала місце.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтак підстав для скасування постанови немає.

В той же час, є слушними доводи захисника про те, що в мотивувальній частині постанови суд зазначає про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

У зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне змінити мотивувальну частину постанови, оскільки суд, встановши фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, помилково вказав про перебування ним стані наркотичного сп`яніння.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Николенка Р.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, змінити та вважати правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова водія від проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р. Трясун