Дата документу 29.06.2021
Справа № 334/2675/21
Провадження № 3/334/1226/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Запорізького районного управління поліції ГУ Національної поліції в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка тимчасово не працює, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

04.04.2021 року об 11 год. 00 хв. було виявлено факт домашнього насильства гр. ОСОБА_1 відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинила умисні дії психічного та фізичного характеру, що полягали у побитті свого малолітнього сина та словесних погрозах в його бік, що могло призвести до шкоди його здоров`ю, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За фактом правопорушення було складено протокол серії ВАБ № 588806 від 06.04.2021 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила за яких обставини було складено протокол про адміністративне правопорушення. Повідомила, що інцидент стався після того як вона попросила сина допомогти у побутових справах, але той відмовився, внаслідок чого сталась сварка та син покинув помешкання. Пояснила, що через відмову сина виконати її прохання забрала в нього мобільний телефон, який вони з чоловіком подарували суну в грудні на день народження.

Також судом було допитано свідка ОСОБА_3 , який є батьком малолітнього ОСОБА_2 та чоловіком ОСОБА_1 , який повідомив, що між ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_2 виник конфлікт, внаслідок чого син покинув домівку. Пояснив, що вони з дружиною подарували сину на день народження мобільний телефон, який через погану поведінку мати відібрала у сина. Також повідомив, що зазначений телефон забирають у сина за станом незадовільного зору у дитини.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Диспозиція частини 1 ст.173-2 КУпАП, за якою складено протокол, передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Пунктом 3 частини 1статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIIIпередбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 1 Закону економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Згідно п.5 ч.2 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт правопорушення та провина в ньому ОСОБА_1 підтверджуються складеним відносно неї 06.04.2021 року протоколом серії ВАБ №588806, в якому викладені обставини адміністративного правопорушення; рапорт рядового поліції Охріменко С., письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , що долучені до протоколу на окремих аркушах, поясненнями првопорушника ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , отриманими під час судового засідання.

Отже, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого нею правопорушення, особа правопорушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4ЗУ «Просудовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 283, 284 Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ,на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Ленінський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Коломаренко К. А.