Справа № 948/438/21
Номер провадження 3/948/135/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Машівського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и л а :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 03.06.2021 р. о 14 год 40 хв в смт Машівка при примусовому виконанні виконавчого листа №2-370/07 виданого Машівським районним судом Полтавської області про стягнення аліментів було встановлено, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , 2007 р.н., у зв`язку з чим станом на 01.06.2021 утворилася заборгованість, яка перевищує сукупний розмір відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання та становить 44094,16 грн.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що він немає місця роботи та відсутністю коштів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю за обставин вказаних у протоколі та вказав, що не працює, на роботу не беруть, заборгованість виникла з минулого року десь червня-липня 2020 року.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені ним даного адміністративного правопорушення надано:

-протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт вчинення правопорушення та письмові пояснення викладені у протоколі (а.с.1-3);

-постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.04.2013 з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , 2007 р.н. (а.с.4,5);

-довідку-розрахунок від 03.06.2021 №5185, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 з виплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , 2007 р.н. за період з січня 2020 по травень 2021 складає 44094,16 грн (а.с.6);

-копію виконавчого листа Машівського районного суду від 13.09.2007, відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ,2007 р.н. у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2007 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.17,18);

-копію акту державного виконавця від 03 червня 2021 року, яким встановлено, що майно належне боржнику ОСОБА_1 та на яке можливо накласти стягнення відсутнє (а.с.7);

-письмові пояснення ОСОБА_1 від 03.06.2021 р. в яких він підтвердив, що дійсно не сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , 2007 р.н. у зв`язку з тим, що немає коштів та місця роботи хоча і звертався в різні організації, де отримував відмову, але від сплати аліментів не відмовляється і зобов`язується їх сплачувати (а.с.16);

-відповіді з Державної фіскальної служби України, Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи, відповідно до яких інформація щодо коштів, майна, місця роботи чи отримання пенсії відсутні (а.с.8-12).

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів. Частиною 1 передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Частина 2 передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. А частина 3 передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Статтею 256 КУпАП встановлено вимоги до змісту протоколу, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються в тому числі: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.183-1 КУпАП, диспозиція якої передбачає три частини, однак автор протоколу не кваліфікував вказані дії за відповідною частиною, за якою слід притягнути останнього до адміністративної відповідальності, що свідчить про те, що обвинувачення є не конкретним, оскільки не відображає ознак ст.183-1 КУпАП, що позбавляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності можливості здійснення права на захист та унеможливлює суд об`єктивно розглянути справу про адміністративне правопорушення.

Дані недоліки перешкоджають об`єктивному розгляду справи, що впливає на всебічність та об`єктивність правової оцінки факту та обставин скоєння адміністративного правопорушення, а також на правильність, обґрунтованість, та справедливість застосування до правопорушника заходів адміністративного стягнення.

З огляду на положення ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії п.п. 2-3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачені права обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 55 рішення у справі «Гурепка проти України», п. 39 рішення у справі «Лучанінова проти України»).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що місцем вчинення правопорушення зазначено місце роботи особи, яка склала протокол, а не місце проживання особи, яка притягується до відповідальності, при цьому не зазначено район та область, а також не вказано період вчинення правопорушення, оскільки сума заборгованості відображена лише станом на конкретну дату.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши протокол, додані до нього документи та пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.183-1 КУпАП, оскільки його дії у протоколі не кваліфіковані за відповідною частиною, що суперечить вимогам КУпАП, а тому обвинувачення є неконкретним, що позбавляє можливості особу, яка притягується до відповідальності належного захисту від обвинувачення, у свою чергу, суд не може перебирати на себе функцію уточнення обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а відтак дійшов висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 183-1 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и л а :

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С.В.Кравець