н/п 3/490/1166/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1539/21
П О С Т А Н О В А

16.04.2021р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає у АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали адміністративного протоколу серії ДПР18 №527562 від 21.02.2021р., складеного у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу вбачається, що 21.02.2021р. близько 02:40 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Honda Accord" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по пр. Центральному в районі буд. №81/1, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. В присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки шляхом продуття тестеру "Драгер", так і у встановленому законом медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні погодився із обставинами правопорушення, викладеними у протоколі, пояснив, що напередодні вживав алкогольні напої, за такого під час зупинки працівниками поліції, злякався що в нього є залишкові ознаки від сп`яніння, у зв`язку із чим дійсно відмовився від проходження огляду на з`ясування стану сп`яніння. Додав, що не заперечує що у працівників поліції дійсно були підстави задля здійснення його перевірки на стан сп`яніння.

Заслухавши наведені пояснення, вивчивши матеріали додані до протоколів, приходжу до наступних висновків.

Так, Європейським судом з прав людини при доведенні обставин справи активно застосовується стандарт "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України», рішення від 18.06.2015 у справі «Ушаков проти України», п. 86 рішення від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною "поза розумним сумнівом", версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Зважаючи на сукупність встановлених доказів по справі, вбачається що при складенні матеріалів адміністративного протоколу серії ДПР18 №527562 від 21.02.2021р., складеного у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимоги стандарту "поза розумним сумнівом" було дотримано, що знайшло свій прояв у наступному.

Так у судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що дійсно напередодні вживав алкогольні напої, та після зупинки керованого ним автомобіля працівниками поліції, відмовився на їх пропозицію щодо проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини додатково знайшли своє підтвердження у матеріалах відеозаписів з натільної камери поліцейського на оптичному диску, долученого працівниками поліції до матеріалів справи, з яких вбачається що ОСОБА_1 на місці зупинки спочатку стверджує, що вживав безалкогольне пиво, потім в ході спілкування каже що вживав алкогольне пиво. Вже після спілкування по телефону, ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що відмовляється від проходження будь-якого огляду на з`ясування стану сп`яніння.

Окрім наведеного провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться іншими доказами у справі, а саме:

- протоколом ДПР18 №527562 від 21.02.2021р., згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився із обставинами правопорушення, викладеними у протоколі, при цьому жодних зауважень чи заперечень від нього не надходило;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки шляхом продуття приладу "Драгер". Вказаний акт засвідчений особистими підписами свідків та не викликає сумнівів у своїй достовірності.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, млявої мови та хиткої ходи, однак огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку із відмовою останнього;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21.02.2021р., згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, млявої мови та хиткої ходи та у їх присутності останній відмовився від проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у встановленому законом медичному закладі;

- матеріалами справи у сукупності.

Таким чином, надаючи оцінку наведеним вище доказам у справі, приходжу до висновку про наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 здійснював керування транспортним засобом, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння; дійсно відмовився від проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння, проти чого сам не заперечував, за такого його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При обранні виду адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги достатність підстав вважати про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом у такому стані, зважаючи на обґрунтованість підозр поліцейських щодо необхідності проходження медичного огляду щодо з`ясування стану сп`яніння та відмову ОСОБА_1 від такого огляду; вбачається що вказані дії несли підвищену загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, за такого з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст.ст. 34, 36, 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Грошові кошти перерахувати до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні.

Грошові кошти у розмірі 454 гривні в рахунок сплати судового збору перерахувати до УК у Центральний м. Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок № UA014483, код отримувача 37992030, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030101.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.