Справа № 354/25/21
Провадження № 3/354/148/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не надано,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

До Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №500589 від 26.12.2020, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №500589 від 26.12.2020, ОСОБА_1 26.12.2020 приблизно о 16 год 10 хв в с.Татарів по вул. Незалежності, 797, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснюючи поворот ліворуч через суцільну лінію дорожньої розмітки, не переконався в безпечності маневру, що це не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , який в той момент здійснював обгін. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1. ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Вказав, що рухаючись по своїй смузі руху в колоні автомобілів він побачив, як перед його автомобілем вибігла собака, щоб уникнути наїзду на неї, він різко здійснив виїзд одним колесом на зустрічну смугу руху, оскільки на цій смузі руху не було автомобілів, які б рухалися на зустріч. Проте, одразу відчув сильний удар у задню частину свого автомобіля. Як виявилося, зіткнення вчинив водій автомобіля Ауді Q7, д.н.з. НОМЕР_2 , який перетнувши суцільну смугу, рухався із значним перевищенням дозволеної швидкості у населеному пункті, обганяючи колону автомобілів і його автомобіль у тому числі, який був у колоні автомобілів. Вважає, що водій автомобіля Ауді Q7, д.н.з. НОМЕР_2 повинен був утриматися від обгону, адже це заборонено здійснювати за наявності суцільної лінії дорожньої розмітки. Просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У судове засідання інший учасник ДТП ОСОБА_2 не з`явилася, свої пояснення відносно дорожньо-транспортної пригоди до Суду не надсилала.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оцінивши докази у своїй сукупності та співставленні, приходжу до такого висновку.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 уповноваженими особами надано протокол про адмінправопорушення, у якому зазначається про порушення п. 10.1. Правил дорожнього руху України останнім, тобто порушення ним обов`язку водія переконатися перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. У той же час у фабулі самого адмінпротоколу зазначається: «…водій…, здійснюючи поворот ліворуч через суцільну лінію дорожньої розмітки, не переконався в безпечності маневру, що це не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , який в той момент здійснював обгін.». Отже, зі змісту адмінпротоколу вбачається, що протиправність дій ОСОБА_1 проявлялася у порушенні правил обгону, у той же час, таке порушення уповноваженим органом йому не інкримінується. Разом з тим, зі Схеми ДТП слідує, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на суцільній лінії дорожньої розмітки. Вказане підтверджується і змістом адмінпротоколу, і поясненнями ОСОБА_1 та іншого учасника ДТП ОСОБА_2 . Отже, Суд приходить до висновку, що обоє учасників ДТП виїхали на суцільну лінію дорожньої розмітки, що призвело до зіткнення транспортних засобів, отже їхні дії перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Однак, як пояснив ОСОБА_3 , він не зміг уникнути зіткнення, оскільки транспортний засіб ОСОБА_2 виїхав раптово, здійснюючи маневр обгону колони автомобілів через суцільну лінію дорожньої розмітки, що заборонено Правилами дорожнього руху України.

Дослідивши схему місця ДТП від 26.12.2020 (а.с.2), з якої вбачається те, що зіткнення транспортних засобів мало місце на ділянці головної дороги, на якій нанесена суцільна лінія, співставивши пояснення учасників ДТП, які збігаються зі змістом протоколу та інформацією, що відображена на схемі місця ДТП, зважаючи на те, що інший учасник ДТП ОСОБА_2 на виклик суду не з`явилася, а у письмових поясненнях підтвердила факт обгону колони автомобілів, беручи до уваги, що твердження ОСОБА_1 про уникнення наїзду на собаку (уникнення зіткнення з перешкодою) не спростовані зібраними доказами у справі, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у даній дорожньо-транспортній пригоді, оскільки здійснення маневру обгону колони автомобілів іншим учасником ДТП через суцільну лінію дорожньої розмітки, що заборонено ПДР, стало передумовою зіткнення траспортних засобів і перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою..

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи те, що зібрані по справі докази не дозволяють встановити «поза розумним сумнівом» вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП вина останнього не доведена.

З огляду на те, що у Кодексу України про адміністративні правопорушення підстави для закриття справи за недоведеністю вини особи відсутні, Суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: М. В. Остап`юк