КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 червня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сліпченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м.Києва від 03 листопада 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №344040 10 серпня 2020 року ОСОБА_1 чинив злісну непокору на закону вимогу працівника поліції, сержанта Лісовького О.Ю. та старшого лейтенанта поліції Коб`юка А.В. , а саме: не пред`являв посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, неодноразово про що водія було проінформовано, що згідно ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний пред`явити документи, на що водій неодноразово ігнорував таку вимогу, після чого його було попереджено про затримання та доставлено до Печерського управління поліції для встановлення особи та складання адміністративних матеріалів.

Постановою Печерського районного суду м.Києва від 03 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та накладено стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 17 травня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження у закрити.

Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що його не було повідомлено про розгляд справи, постанова не була йому вручена, а відтак він не знав та не міг знати про розгляд та винесення оскаржуваної постанови.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про поновлення строку на апеляційне оскарження та задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду І-ї інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 чинив злісну непокору на закону вимогу працівника поліції, протокол та письмові пояснення інспектора не можуть підтверджувати вказаного.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Печерського районного суду м.Києва від 03 листопада 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі - Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в діях - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м.Києва від 03 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м.Києва від 03 листопада 2020 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення, відповідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Сліпченко