Справа № 461/47/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/518/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 адвоката Чорнія І.П., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 16 березня 2021 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено стягнення 215 783,96 грн. штрафу в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 454 грн. судового збору.

Згідно постанови, 07.09.2020 року близько 23 год. 07 хв. митним постом «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби було здійснено пропуск в напрямку «виїзд з України» автомобіля марки «OPEL ZAFIRA», VIN НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Транспортний засіб переміщувався смугою руху «зелений коридор». 08.09.2020 року Галицькою митницею Держмитслужби було отримано лист Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.09.2020 № 5/1113, в якому, зокрема, митницю повідомлено про те, що 08.09.2020 в пункті пропуску «Корчова» (навпроти п/п «Краківець») співробітниками митної служби РП було виявлено понад 30 кг. каміння бурштину, яке знаходилось в облаштованому тайнику (перероблонему газовому контейнері). Товар переміщувався транспортним засобом з р/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 . Згідно відібраного пояснення ОСОБА_2 силь ОСОБА_3 визнає свою вину та вказує, що дійсно переміщував бурштин загальною вагою - 30 кг., з приховуванням від митного контролю, а саме у газовому балоні.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 16.03.2021 р. по справі №461/47/21 і закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що з рішенням суду не погоджується та вважає його таким, що не відповідає нормам процесуального та матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи. На думку апелянта, було порушено його право на захист при оформленні адміністративного протоколу № 1845/20900/20 від 17.09.2020 p., не взято до уваги те, що він жодного адміністративного правопорушення 07.09.2020 року, проїжджаючи митний пост «Краківець» Галицької митниці, не вчиняв. Пройшовши митне оформлення без жодних порушень, він отримав дозвіл на проїзд у Республіку Польща.

Просить суд звернути увагу на те, що протокол складений відносно нього 17.09.2020 року № 1845/20900/20 за правопорушення, якого він в той день не вчиняв.

Крім цього, зазначає, що жоден громадянин України не може бути двічі притягнений до адміністративної відповідальності за одне і те саме правопорушення передбачене ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підтримання поданої апеляційної скарги, представника Галицької митниці Держмитслужби, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.526 МК України, ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Загальні умови вивезення (пересилання) громадянами товарів за межі митної території України закріплені у ст.371 МК України, частина перша якої визначає, що товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро (крім зазначених у частині другій цієї статті), не підлягають письмовому декларуванню при вивезенні (пересиланні) їх громадянами за межі митної території України.

За змістом ч.2 ст.371 МК України, товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро та на які законом встановлено вивізне мито та/або якщо відповідно до закону державними органами видаються документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, із сплатою у випадках, визначених законами України, вивізного мита та з поданням відповідних документів, виданих державними органами.

Відповідно до ч.2 ст.373 МК України, порядок вивезення (пересилання) громадянами за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 448 «Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження», вивезення (пересилання) за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них з метою їх відчуження здійснюється у разі, коли сумарна фактурна вартість дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та виробів з них не перевищує суму, еквівалентну 10 000 євро (крім заборонених до вивезення за межі митної території України), шляхом вчинення дій, усного або за бажанням власника таких товарів чи на вимогу посадової особи митного органу письмового декларування.

Таким чином, вивезення бурштину, як дорогоцінного каміння, за межі митної території України дозволяється за умови, коли його сумарна фактурна вартість не перевищує еквівалент 10 000 євро, шляхом вчинення дій усного декларування, за бажанням власника бурштину та на вимогу посадової особи митного органу - письмового декларування.

Поряд з тим, відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

Об`єктивною стороною передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення є, зокрема, переміщення або дії, спрямовані на переміщення, товарів незалежно від їх ваги, вартості й кількості, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Згідно з протоколом про порушення митних правил №1845/20900/20 від 17 вересня 2020 року 07.09.2020 року близько 23 год. 07 хв. митним постом «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби було здійснено пропуск в напрямку «виїзд з України» автомобіля марки «OPEL ZAFIRA», VIN НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Транспортний засіб переміщувався смугою руху «зелений коридор». 08.09.2020 року Галицькою митницею Держмитслужби було отримано лист Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.09.2020 № 5/1113, в якому, зокрема, митницю повідомлено про те, що 08.09.2020 в пункті пропуску «Корчова» (навпроти п/п «Краківець») співробітниками митної служби РП було виявлено понад 30 кг. каміння бурштину, яке знаходилось в облаштованому тайнику (перероблонему газовому контейнері). Товар переміщувався транспортним засобом з р/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 . Згідно відібраного пояснення ОСОБА_2 силь ОСОБА_3 визнає свою вину та вказує, що дійсно переміщував бурштин загальною вагою - 30 кг., з приховуванням від митного контролю, а саме у газовому балоні.

Стаття 494 МК України містить вимоги щодо протоколу про порушення митних правил, який повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

На переконання апеляційного суду, наведений вище протокол відповідає вимогам ст.494 МК України та містить усі необхідні для вирішення справи відомості, зокрема й щодо вилученого товару бурштин загальною вагою 30 кг.

Вказаний протокол складався в присутності ОСОБА_1 , з його змістом останній ознайомився, зауважень і доповнень не мав, про що розписався у відповідних графах, при цьому, ОСОБА_1 визнав свою вину та вказав, що дійсно переміщував бурштин з приховуванням від митного контролю, а саме у газовому балоні.

Наведені в протоколі обставини також підтверджуються листом Західного регіонального управління Львівського прикордонного загону від 08.09.2020 року №5/1113; фототаблицею; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17.09.2020 року; витягом з Інспектора АСМО; доповідною запискою; листом Галицької митниці Держмитслужби від 24.09.2020 року; відповіддю митних органів Республіки Польща №0201-IGM.541.1095.2020.ВМ.

Щодо доводів захисника про те, що відносно ОСОБА_1 правоохоронними органами Польщі порушено карну справу, яка стосується цієї ж події, то слід зазначити, що вказане не спростовує вчинення ОСОБА_1 порушенням митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України, представлені захисником документи про порушення відносно ОСОБА_1 правоохоронними органами Польщі карної справи до уваги братися не можуть, ОСОБА_1 притягується до відповідальності за скоєння правопорушення на території України, крім цього, подані документи належним чином не завірені.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, суддя першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам МК України. Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Щодо покликань апелянта про порушення його права на захист, то на думку апеляційного суду, такі є надуманими, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та йому надано можливість в суді апеляційної інстанції реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП та 498 МК України, в тому числі давати пояснення.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя районного суду врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та застосував таке у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП у межах санкції ч.1 ст.483 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

З врахуванням вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст. 529 МК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 16 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук