Справа № 643/9471/21
Провадження № 3/643/2760/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який перебуває на реєстраційному обліку та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 472979 від 14.05.2021, 14 травня 2021 року о 23 годині 00 хвилин за адресою АДРЕСА_1 , сталася сварка між ОСОБА_1 та чоловіком його сестри ОСОБА_2 на побутовому підґрунті, в ході якої ОСОБА_1 на зауваження не реагував, тим самим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що в родині склалася складна ситуація. Чоловік його сестри ОСОБА_2 дуже тривалий час провокує в сім`ї конфліктні ситуації, нервово реагує на будь-які дії та звуки, дуже голосно кричить у будь-який час дня та ночі, поводить себе неадекватно, на зауваження з боку членів сім`ї поводити себе тихіше відразу реагує викликом поліції. Зазначив, що він, ОСОБА_1 , один виховує малолітнього сина, коли дитина вже спить, ОСОБА_2 може стати біля кімнати дитини у дуже пізній час та дуже голосно кричати, від чого дитина лякається, зробити йому зауваження неможливо, адже він починає кричати ще голосніше та відразу телефонує у поліцію та повідомляє, що над ним вчиняється насильство. Також повідомив, що були випадки, коли ОСОБА_2 викликав додому поліцію, повідомляючи про те, що ОСОБА_1 вчиняє над ним насильство, у той час, коли ОСОБА_1 знаходиться на роботі. Привести ОСОБА_2 до тями неможливо, його поведінку неможливо впорядкувати, припливи голосного крику є непередбачуваними, він зловживає алкогольними напоями. Зазначив, що 14 травня 2021 року вже пізно о вечорі ОСОБА_2 в черговий раз почав дуже голосно кричати на всю квартиру, коли малолітня дитина ОСОБА_1 вже спала, ОСОБА_1 попросив його заспокоїтися, на що ОСОБА_2 відразу викликав поліцію. Жодних дій стосовно ОСОБА_2 , які б свідчили про вчинення щодо нього будь-якого виду насильства, з його боку не вчинялося.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила суду, що є дружиною ОСОБА_2 , потерпілого у даному провадженні, зазначила, що її чоловік є інвалідом ІІ групи за психіатричним захворюванням, з причини загострення захворювання, в судове засідання не з`явився і не з`явиться в подальшому. Посилалася, що в сім`ї дійсно склалася дуже складна ситуація, у її чоловіка дуже виснажена нервова система, він дуже нервово реагує на гавкання собак на вулиці, на голосні розмови малолітнього сина її брата, тощо, вважала, що члени її родини, як здорові люди, повинні ставитися з порозумінням до хвороби її чоловіка, терпіти та ставитися стриманіше до його непередбачуваної поведінки. Зазначила, що її брат ОСОБА_1 вживає алкогольні напої, не веде себе стримано з її чоловіком, робить йому зауваження в образливій формі, коли той кричить, від чого її чоловік захищається викликами поліції. Стосовно подій, які мали місце 14 травня 2021 року повідомила, що не може сказати, що має місце стовідсоткова провина ОСОБА_1 у конфлікті, що виник у той день, допускала, що її чоловік внаслідок наявної в нього хвороби міг своїми діями спровокувати черговий конфлікт, на що ОСОБА_1 , у свою чергу, зреагував не стримано. Вважала, що в подальшому можуть виникати аналогічні конфлікти, допоки вони не будуть проживати окремо.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив суду, що він є батьком особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 . Зазначив, що його зять ОСОБА_2 , який є потерпілим у даному провадженні, поводиться неадекватно, зловживає алкогольними напоями, у будь-який час дня і ночі без жодної на те причини може почати дуже голосно кричати на весь дім, він лякає його малолітнього онука сина ОСОБА_1 . Зробити зауваження ОСОБА_2 неможливо, на зауваження: «Не кричи!», він відразу викликає поліцію. Зауважив, що з боку ОСОБА_2 неодноразово лунали погрози в його бік, в бік ОСОБА_1 , в яких він посилався, що повикидає їх всіх з вікна квартири. Зазначив, що були випадки, коли потерпілий ОСОБА_2 викликав поліцію, повідомляючи, що його ображає ОСОБА_1 , коли ОСОБА_1 у цей час був відсутній вдома (був на роботі). Повідомив, що такі конфліктні ситуації в них вдома виникають часто, 14 травня 2021 року о 23-00 годині ОСОБА_2 у пізній час доби вчергове почав дуже голосно кричати, на що його син ОСОБА_1 зробив йому зауваження, що ОСОБА_2 розбудить та налякає дитину, а останній, як завжди, викликав поліцію.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення видів насильства міститься у п. п. 4, 14, 15, 17 ч. 1 зазначеного закону і має наступне визначення.

Фізичне насильство визначається як форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство визначене як форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, слід виділити декілька необхідних елементів, які притаманні домашньому насильству:

дії ініціатора насильства, що виразилися у образах, погрозах, приниженні, переслідуванні, залякуванні;

суб`єктивне сприйняття жертвою насильства дій агресора, які мають викликати у жертви побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, виникнення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдавати шкоди психічному здоров`ю жертви.

Мета насильства: обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері.

Відсутність одного з наведених елементів в діях особи виключає адміністративну відповідальність за статтею 173-2 КУпАП.

Поряд з цим, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3 прямо вказують, що ініціатором конфлікту був саме потерпілий ОСОБА_2 . Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні також зазначила, що не може вважати ОСОБА_1 таким, що стовідсотково спровокував конфлікт з її чоловіком ОСОБА_2 , припускала, що конфлікт міг розпочатися внаслідок чергового голосного крику її чоловіка, на що її брат ОСОБА_1 , беручи до уваги стан здоров`я ОСОБА_2 , повинен був реагувати спокійно.

За вказаних обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній такий необхідний елемент, як намагання обмежити волю ОСОБА_2 .

Як убачається з пояснень сторін, конфлікт є наслідком взаємних неприязних відносин.

Водночас, суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2021 року у графі «склад адміністративного правопорушення» зазначено, що ОСОБА_1 , в ході сварки з чоловіком сестри ОСОБА_2 на побутовому підґрунті, не реагував на зауваження, тобто у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься посилання на жоден з елементів, притаманних домашньому насильству.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2КУпАП, а, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02, «Малофєева проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» ("Karelinv.Russia", заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що викладені факти є обставинами, які виключають провадження по справі, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак провадження у даній справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя: Я.Ю. Семенова