Справа № 474/423/21
Провадження № 3/474/140/21
Провадження № 3/474/141/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.06.21року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли від Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, учня Врадіївської районної гімназії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності: 01.06.2021р. за ч. 5 ст. 121 КУпАП - передача неповнолітнього під нагляд батька - ОСОБА_2 ; 03.06.2021р. за ч. 2 ст. 126 КупАП - передача неповнолітнього під нагляд батька - ОСОБА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

встановив:

15.06.2021р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117310 від 11.06.2021р., згідно якого 11.06.2021р., близько 00 год. 20 хв., по вул. О.Невського в смт. Врадіївка Миколаївської області, гр. ОСОБА_1 керував мопедом марки SUZUKI, без д/н та без мотошлома. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. г п. 2.3 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Крім того 15.06.2021р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117309 від 11.06.2021р., згідно якого 11.06.2021р., близько 00 год. 20 хв., по вул. О.Невського в смт. Врадіївка Миколаївської області, гр. ОСОБА_1 керував мопедом марки SUZUKI без д/н не маючи права керування даним видом транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. а п. 2.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Постановою від 15.06.2021р. справи про адміністративне правопорушення № 474/423/21, провадження № 3/474/140/21, та № 474/424/21, провадження № 3/474/141/21, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, об`єднано в одну справу та присвоєно їй єдиний унікальний номер 474/423/21.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 , якому роз`яснені судом положення ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, при обставинах вказаних у протоколах, не визнав повністю та пояснив, що він не керував мопедом, а котив його поруч зі собою, так як він був технічно несправним. Коли біля нього зупинилися працівники поліції та почали складати на нього протоколи він це пояснював останнім, однак вони все одно склали протоколи, у зв`язку з чим він відмовився підписувати протоколи. Також ОСОБА_1 пояснив, що в той час з ним була його двоюрідна сестра ОСОБА_3 .

Також ОСОБА_1 зазначив, що права передбачені ст. 268 КУпАП йому зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі захисника, перекладача, надавати докази він не бажає.

Законний представник ОСОБА_2 зазначив, що права, передбачені ст. 270 КУпАП, йому зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи він не бажає. Водночас ОСОБА_2 заяви усне клопотання про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення ОСОБА_1 , показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вважаю встановленим таке.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у порушенні правил користування ременями безпеки або мотошоломами, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративнеправопорушення, склад якого полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, слід зазначити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкції ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП не передбачають.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.п. а п. 2.1, п.п. г п. 2.3 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Тобто вказані приписи Правил дорожнього руху стосуються водіїв та інших осіб під час здійснення ними керування транспортним засобом, а адміністративна відповідальність, передбачена ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, настає лише у разі порушення вказаних правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом.

Водночас згідно показів свідка ОСОБА_3 . ОСОБА_1 не керував мопедом, а котив його поруч з собою, оскільки останній був технічно несправним.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив, що мопед був технічно несправним, та що ОСОБА_1 покотив останній з його домоволодіння тримаючи його біля себе.

Отже з показань свідків слідує, що ОСОБА_5 не міг порушити Правила дорожнього руху, про порушення яких зазначено у протоколах, при чому до останніх не надано інших доказів на підтвердження фактів, які в них зафіксовані.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні в справі Карелін проти Росії (Karelin v. Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) Європейського суду з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою Суду, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підлягають доказуванню в цій справі, та оскільки наявні матеріали справи не містять доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 11.06.2021р. транспортним засобом, а тому вказане є підставою для закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях складу і події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 121, 126, 221, 245, 247, 252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку із відсутню складу і події адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол