22.06.2021 Справа № 756/7605/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої вчителем спеціалізованої школи № 214, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-4 КпАП України,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2021, серія ВАБ № 375677, який складений старшим інспектором СЮП ВП Оболонського УП ГУНП у м. Києві Зайцевою Л.В., ОСОБА_1 , з початку року, а саме 16.02.2021 о 11 год. 35 хв.; 19.02.2021 о 10 год. 40 хв.; 26.02.2021 о 12 год. 20 хв.; 01.03.2021 о 12 год. 15 хв.; 10.03.2021 о 11 год. 10 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 9-А, у школі № 214 систематично вчиняла економічний та психологічний булінг відносно учня 5-А класу ОСОБА_2 , чим викликала у нього почуття розпачу, несправедливості, тривоги та засмучення.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2021, серія ВАБ № 375862, який складений інспектором СЮП ВП Оболонського УП ГУНП у м. Києві Міняйло Т.В., ОСОБА_1 , з початку року, а саме 04.03.2021 о 10 год. 20 хв.; 09.03.2021 о 08 год. 25 хв.; 10.03.2021 о 11 год. 10 хв.; 11.03.2021 о 14 год. 10 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у школі № 214 систематично вчиняла психологічний булінг відносно учня 5-А класу ОСОБА_3 , чим викликала у нього почуття розпачу, несправедливості, тривоги та засмучення, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-4 КпАП України.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2021, серія ВАБ № 375915, який складений інспектором СЮП ВП Оболонського УП ГУНП у м. Києві Пасько Ю.П., ОСОБА_1 , 09.03.2021 о 08 год. 25 хв.; 10.03.2021 о 08 год. 20 хв.; 11.03.2021 о 14 год. 10 хв.; 17.03.2021 о 12 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 систематично вчиняла психологічний булінг відносно учениці 5-А класу ОСОБА_4 , чим викликала у неї почуття провини, тривоги та несправедливості, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-4 КпАП України.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2021, серія ВАБ № 375914, який складений інспектором СЮП ВП Оболонського УП ГУНП у м. Києві Пасько Ю.П., ОСОБА_1 , з початку року, а саме 02.02.2021 о 13 год. 15 хв.; 19.02.2021 о 12 год. 15 хв.; 10.03.2021 о 11 год. 10 хв.; 11.03.2021 о 14 год. 10 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 систематично вчиняла психологічний булінг відносно учня 5-А класу ОСОБА_5 , чим викликала у нього почуття розпачу, несправедливості, тривоги та засмучення, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-4 КпАП України.

У судовому засіданні були допитані ОСОБА_1 , в присутності законних представників та психологів малолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , досліджені протоколи про адміністративне правопорушення, долучені до матеріалів справи заяви, клопотання, аудіозаписи, пояснення та заяви батьків учнів 5 - А класу, копії медичних довідок, копій консультативних висновків лікаря, скріншотів переписок у чатах класу, копії витягів з протоколів засідань комісії з розгляду випадків булінгу, стенограму засідання комісії від 25.03.2021 проведеної у режимі ZOOM конференції, копії звернень, колективних заяв, пояснювальні записки.

В судовому засіданні 17.06.2021, судом було задоволено клопотання щодо участі у судовому засіданні ОСОБА_11 , матері ОСОБА_5 у режимі відеоконференцзв`язку, однак ОСОБА_11 на відеоконференцзв`язок не вийшла.

Крім того, в судовому засіданні дали пояснення щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КпАП України старший інспектор СЮП ВП Оболонського УП ГУНП у м. Києві Зайцева Л.В., інспектор СЮП ВП Оболонського УП ГУНП у м. Києві Міняйло Т.В. та інспектор СЮП ВП Оболонського УП ГУНП у м. Києві Пасько Ю.П., які вказали, що вони не допитали потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та свідків, неякісно провели перевірку та не зазначили фактичні обставини справи у протоколах про адміністративне правопорушення. Останнє пояснюють браком вільного місця в графах бланку протоколу.

Вказані докази, як сторони обвинувачення так і сторони захисту, на думку суду, місять обставини як на підтвердження так і на спростування проявів булінгу, однак суд позбавлений можливості надати їм належну оцінку з огляду на наступне.

Так, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30.05.2013, та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016, ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) неодноразово зазначав, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції (далі - Конвенція) про захист прав людини та основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`яснено «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу.

Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79).

Крім того, Суд нагадував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісье та Сассі проти Франції» (ВП), № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Частина 1 ст. 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 256 КпАП України та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року, у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КпАП України за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

Відповідно до п. 31 ст. 1 Закону України "Про освіту" - типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Так, при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення не було дотримано вказаних вимог закону, а саме: не зазначено суть адміністративного правопорушення за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-4 КпАП України, а зазначено лише, що ОСОБА_1 систематично вчиняла економічний та психологічний булінг стосовно малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , чим викликала у них почуття розпачу, несправедливості, тривоги та засмучення.

З аналізу вказаних протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що суть адміністративного правопорушення викладена лише в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КпАП України, зокрема, в протоколі не зазначено, які саме конкретні дії були вчинені по відношенню до потерпілих.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі. З огляду на викладене, складені стосовно ОСОБА_1 протоколи серії ВАБ № 375677, ВАБ № 375862, ВАБ № 375915, ВАБ № 375914 від 13.05.2021, не можуть бути визнані належними та допустимими.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 не можливо встановити наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КпАП України.

На підставі викладеного, враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285, 287-289 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-4 КпАП України стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Дев`ятко