Справа 688/1540/21
№ 3/688/636/21
Постанова

Іменем України

23 червня 2021 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від заступника начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №527166 від 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем та власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », 14 квітня 2021 року близько 18 год. 00 хв. допустив роботу вказаного магазину, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.3 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Будь-яке обвинувачення особи має бути конкретним, зрозумілим та підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення окрім даних про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, також зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Диспозиція ч.1 статті 44-3 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма закону є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення зміст ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 14 квітня 2021 року близько 18 год. 00 хв. допустив роботу магазину «Альфа плюс».

Однак не зазначено який саме пункт та якого нормативно-правового акту порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Отже з формулювання обвинувачення не зрозуміло, яке діяння вчинила особа, що притягується до адміністративної відповідальності, та який нормативно-правовий акт вона порушила.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Санкцією ч.1 ст.44-3 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення у виді порушення правил щодо карантину людей встановлено стягнення у виді накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи сутність і характер адміністративного правопорушення, суворість можливого стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд дійшов висновку про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його обвинувачують.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приймаючи до уваги, що обвинувачення, зазначене у протоколі, є неконкретним, позбавляє можливості ефективно захищатися від нього, а сам протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, до справи не долучено докази, тому справа підлягає поверненню на доопрацювання органу, від якого надійшов до суду протокол про адміністративне правопорушення, для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 254-256, 278 КУпАП, суд, -

постановив:

Матеріали адміністративної справи №688/1540/21, 3/688/636/20 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області для належного оформлення зазначення у формулюванні обвинувачення зміст об`єктивної сторони вчиненого діяння та норму нормативно-правового акту, яку особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушила.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: