Справа №487/6462/20
Провадження № 33/812/62/21
Категорія: ст.122-4, ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Цуркан І.І.,

за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Рехлецького Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Заводський районний суд міста Миколаєва під головуванням судді Кузьменка Вячеслава Володимировича у приміщенні цього суду 15 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює механіком ТОВ «МЖК Миколаївмонобуд», визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

29 жовтня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №407007а від 24 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею124 КУпАП, відповідно до якого 24 жовтня 2020 року о 19 год. 10 хв. в м. Миколаєві, Заводський район, вул. Генерала Карпенка біля буд. 46 водій ОСОБА_1 керував т.з. ГАЗ 330232-414, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, не був уважним на дорозі, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив зіткнення з т.з. DAEWOO SENS 13010, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.2.3 Б, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 407183а від 24 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 в м. Миколаєві на перехресті вулиці Г. Карпенка та пр. Центрального керував т.з. ГАЗ 330232-414, д.н.з. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з т.з. DAEWOO SENS 13010, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , після чого залишив місце скоєння ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху з місця пригоди зник, чим порушив п. 2.10а ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 295733 від 24 жовтня 2020 року 24 жовтня 2020 року о 19 год. 10 хв. в м. Миколаєві, Заводський район, вул. 8 Березня 71, водій ОСОБА_1 керував т.з. ГАЗ 330232-414, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки т.з. або проїхати до медичного закладу МОЦПЗ, на що водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник адвокат Рехлецький Р.В. направив до суду заперечення, в яких вину свою не визнав, посилаючись на відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 січня 2021 р. адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (номер провадження №3/487/48/21), адміністративну справу за ст. 124 КУпАП (номер провадження № 3/487/49/21) та адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП (номер провадження № 3/487/50/21) об`єднано в одне провадження з наданням справам загального номеру провадження № 3/487/48/21.

Постановлено визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та статтями 124, ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення: за ч. 1 ст. 130 КУпАП - штраф у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, за ст. 124 КУпАП - штраф в розмірі 340 грн., за ст. 122-4 КУпАП штраф в розмірі 255 грн.

На підставі ч. 2 ст.36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду змінити, закрити провадження по справі відносно нього в частині обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Також просив справу розглянути без його участі.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального права в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, апелянт вказує, що 24 жовтня 2020 року інспектором взводу №1, рт.№2, бт.№4 УПП у Миколаївській області, лейтенантом поліції Ровенком Є.М. було оформлено протокол про адміністративне правопорушення серія БД № 295733, відповідно до змісту якого близько 19 год. 10 хв. у м. Миколаєві, Заводський район, вул. 8 Березня 71, водій ОСОБА_1 керував т.з. ГАЗ 330232-414, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки т.з. або проїхати до медичного закладу МОЦПЗ, на що водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Вказані дії були кваліфіковані працівниками поліції як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Між тим, як вбачається з офіційного веб-сайту Верховної Ради України, ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або відмову від проходження огляду, а передбачає відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, натомість такі дії передбачені ст. 286-1 КК України.

В судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, в апеляційній скарзі просив розглядати справу без його участі, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений апеляційним судом повісткою, а також телефонограмою від 28 січня 2021 року, тобто належним чином, відповідно до вимог частини 5 статті 294 КУпАП. Крім того, судову повістку про судове засідання отримав захисник ОСОБА_1 адвокат Рехлецький Р.В., що підтверджуються зворотнім поштовим повідомленням.

ОСОБА_1 будь-яких заяв щодо причин неявки у судове засідання та клопотань про відкладення розгляду справи апеляційному суду не надсилав.

За такого апеляційний суд з урахуванням положень частини 1 статті 268, частини 6 статті 294 КУпАП, заяви про розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважав за можливе розглядати справу у відсутність цієї особи.

Постанова суду оскаржується ОСОБА_1 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому в іншій частині відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП постанова суду першої інстанції предметом апеляційного перегляду не була.

Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, 24 жовтня 2020 року порушив вимоги Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, після чого покинув місце дорожньо-транспортної пригоди та керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місце зупинки транспортного засобу та проїхати до медичного закладу, тобто вчинив правопорушення, передбачені диспозиціями статей 122-4, 124, частини 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає, що вони ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до вимог статей 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 ст. 251 КУпАП).

Висновок суду про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за зазначених у постанові суду обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, є законним та обґрунтованим.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція)

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 295733 від 24 жовтня 2020 року 24 жовтня 2020 року о 19 год. 10 хв. в м. Миколаєві, Заводський район, вул. 8 Березня 71, водій ОСОБА_1 керував т.з. ГАЗ 330232-414, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками сп`яніння, а саме: водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки т.з. або проїхати до медичного закладу МОЦПЗ, на що водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якими цей протокол підписаний. Протокол також підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Факти, викладені у протоколі про адміністративні правопорушення серія БД № 295733 від 24 жовтня 2020 року, також підтверджені відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського DM 4118, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, повністю доведена вказаними доказами, які суд проаналізував в їх сукупності та взаємозв`язку, а постанова суду першої інстанції в цій частині є законною та обґрунтованою.

За такого доводи апеляційної скарги відхиляються апеляційним судом.

Так, апелянт на спростовує фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративні правопорушення серія БД № 295733 від 24 жовтня 2020 року.

Аргументи апеляційної скарги зводяться до твердження, що чинна редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальності водіїв наземних транспортних засобів.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-УІІІ від 22 листопада 2018 року (далі - Закон), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Після набрання чинності Законом, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, було виключено з частин 1 та 3 статті 130 КУпАП та закріплено у статті 286-1 КК України.

Між тим, законом України від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (на підставі статті 8 Конституції України набув чинності в порядку частини 5 статті 94 Конституції України з дня опублікування в офіційному друкованому виданні Верховної Рада України «Голос України» - 03 липня 2020 року) виключені норми Закону № 2617-VIII а саме: підпункт 4 пункту 1 Розділу І, яким положення статті 130КУпАП викладено у новій редакції, та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1, яким введено в дію положення статті 286-1 КК України.

Згідно з частиною 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 720-ІХ до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки Законом № 720-ІХ такі зміни виключені, суд, виходячи з положень статті 8 КУпАП дійшов висновку, що до набрання чинності Законом України № 2617-VIII (до 01.07.2020 року) КУпАП передбачав у статті 130 адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З 01 липня 2020 року і до 03 липня 2020 року такі діянні криміналізовано шляхом доповнення КК України статтею 286-1, а з 04 липня 2020 року такі діяння знову віднесенні до статті 130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення, визначеного частиною 1 статті 130 КУпАП, після 03 липня 2020 року, а саме 24 жовтня 2020 року керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, а зміни, введені підпунктом 4 пункту 1 Розділу І (яким положення статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції) та підпунктом 17-1 пункту 2 Розділу 1 (яким введено в дію положення статті 286-1 КК України) Закону № 2617-VIII виключені Законом № 720-ІХ, суд вважає, що положення статті 130 КУпАП на момент розгляду справи діють в редакції Закону від 07 липня 2016 року № 1446-VIII, у зв`язку з чим має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

20 липня 2020 року Комітетом Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, який відповідно до частини 3 статті 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» має право надавати роз`яснення щодо застосування положень законів України, були надані роз`яснення щодо окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року.

В зазначених роз`ясненнях Комітет зазначив, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

Одночасно суд зазначає, що база даних «Законодавство України» на сайті https://zakon.rada.gov.ua, має інформаційний характер і не є офіційним друкованим виданням.

Таким чином, суд не приймає до уваги заперечення ОСОБА_1 щодо кваліфікації вчиненого ним правопорушення та вважає, що його дії вірно кваліфіковані працівниками поліції як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року).

Викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 15 січня 2021 року, якою , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює механіком ТОВ «МЖК Миколаївмонобуд», визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, частиною 1 статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна