Справа № 199/8955/20
ПОСТАНОВА

іменем України

25.02.2021 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 , захисника Андрієнка С.В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 09.12.2020 о 22:17 годині у місті Дніпрі по вул. М.Малиновського, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що у вказаний день та час він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп`яніння не відповідають дійсності. ОСОБА_1 зауважив, що протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, оскільки він містить суттєві суперечності в часі його складання, в часі «начебто» правопорушення та в часі його огляду поліцейським на місці. Свідкам, які були залучені працівниками поліції, взагалі не оголошувались ознаки сп`яніння, які начебто були у нього виявлені.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що даний протокол, який фіксує відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, було складено 09.12.2020 о 22:35 годині, в той час, як з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 останні були запрошені для фіксування такої відмови лише 09.12.2020 о 22:50 годині, що вказує на формальний підхід до притягнення водія до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, як слідує з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який долучений до матеріалів справи та переглянутий в судовому засіданні, працівник поліції в присутності свідків не оголошує того, чи має водій та які саме ознаки наркотичного сп`яніння. На протязі всього часу відеозапису водій спілкується з працівниками поліції, відповідаючи на всі їх запитання та виконуючи їх вимоги щодо поверхового огляду автомобіля та його речей, але заперечуючи факт наявності будь-яких ознак сп`яніння.

З відеозапису також слідує, що працівник поліції за відсутності свідків запропонував водію ОСОБА_1 пройти «тест» на стан сп`яніння, на що водій повідомив, що він може пройти такий тест на місці зупинки, після чого запис переривається. Тобто працівник поліції ввів в оману водія, оскільки за наявності ознак наркотичного сп`яніння огляд на стан такого сп`яніння можливий лише в медичному закладі та не проводиться на місці поліцейським за допомогою газоаналізатора.

З досліджених письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які долучені до справи, слідує, що пояснення свідків взагалі не містять відомостей щодо ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у водія.

Оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнавав свою вину, заперечував як наявність у нього ознак сп`яніння станом на момент його зупинки поліцейським, ставлячи під сумнів правильність процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, з метою об`єктивного з`ясування обставин у справі, перевірки пояснень ОСОБА_1 , свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були викликані до суду для їх безпосереднього допиту учасниками судового провадження та судом.

Проте, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явилися.

За таких обставин суд ставить під сумнів письмові пояснення вказаних вище свідків та не може прийняти їх до уваги як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки письмові пояснення свідків не містять відомостей щодо ознак наркотичного сп`яніння у водія, а з відеозапису слідує, що в присутності свідків такі ознаки працівником поліції не встановлюються та не оголошуються, відповідно з наданих суду письмових пояснень свідків об`єктивно неможливо встановити, чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебував з ознаками наркотичного сп`яніння, що категорично не визнавав водій в суді, та через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та, таким чином, перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні про відсутність у нього будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, долученими до справи доказами, не спростовані.

У зв`язку з цим слід зазначити, що, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), слід виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, матеріалами справи не доведено факту наявності у водія ОСОБА_1 ознак стану наркотичного сп`яніння, що давало би підстави працівнику поліції для огляду водія на стан сп`яніння у відповідності до ст. 266 КУпАП, приймаючи до уваги і те, що після складання процесуальних документів у відношенні ОСОБА_1 останнього не було реально відсторонено від керування автомобілем у відповідності до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП.

Викладене вище надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, враховуючи, що у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко