Єдиний унікальний номер 243/2542/21
Номер провадження 33/804/337/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до постанови судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2021 року, водій ОСОБА_1 12 березня 2021 року приблизно о 02-59 год. біля буд. № 6а по вул. Сільзаводська м. Слов`янськ Донецької області керував транспортним засобом MG 550 державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На вказану постанову судді особа, яка притягається до адміністративної відповідності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій він просить постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2021 року скасувати, як незаконну, необґрунтовану, та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи не врахував, що працівниками поліції порушений порядок оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вони не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alkotest».

Крім того, зазначає, що порушено його право на захист, оскільки справа розглянута у його відсутність, про час, дату та місце розгляду справи суд першої інстанції його не повідомляв, судової повістки він не отримував.

Також, зазначає, що суд неправильно застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме ст. 130 КУпАП в редакції, що набула чинності з 17.03.2021 року та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На його думку, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представник, захисник Винник З.Г. повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явились. Представник особи, яка притягається до відповідальності, захисник Винник З.Г. заяви про відкладання справи не надав. ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених у постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах. Суд першої інстанції при розгляді зазначеної справи дав належну правову оцінку діям ОСОБА_1 , з якою погоджується апеляційний суд.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 368891 від 12.03.2021 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та у якому зазначено, що 12 березня 2021 року приблизно о 02-59 год. біля буд. № 6а по вул. Сільзаводська м. Слов`янськ Донецької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MG 550 державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 25.03.2021 року о 10-00 год. у Слов`янському міськрайонному суді, про що мається особистий підпис ОСОБА_1 . У поясненнях зазначено, що ОСОБА_1 надасть пояснення в суді. Також в протоколі зазначено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 тимчасово вилучено посвідчення водія (а.с. 3).

З CD-диску, що долучений до матеріалів справи та містить відеозаписи з бодікамер працівників поліції за фактом зупинення водія ОСОБА_1 , вбачається, що 12.03.2021 року о 02-59 год. працівниками поліції при патрулюванні зупинений транспортний засіб MG 550 державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівник поліції виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. На запитання чи вживав він алкогольній напої, ОСОБА_1 відповів, що «трошки» та що він не буде проходити огляд на стан сп`яніння. У присутності двох свідків працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або на місці, або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився. Після чого йому роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вилучені права, складений протокол, з яким ознайомлення ОСОБА_1 , а також роз`яснено, що розгляд його справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбудеться 25.03.2021 року о 10-00 год. у Слов`янському міськрайонному суді. Після чого ОСОБА_1 видано тимчасовій дозвіл та керування транспортним засобом передано іншому водієві (а.с. 4).

Таким чином, сукупність всіх доказів свідчить про те, що водій ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою поновлення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, у тому числі на його участь в суді при розгляді справи, надання пояснень та доказів, він та його представник, захисник Винник З.Г. були викликані до апеляційного суду, проте до суду не з`явилися, ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Під час телефонної розмови ОСОБА_1 заявив, що не наполягає на участі його захисника.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції, нібито, порушений порядок оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вони не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alkotest» не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписами з бодікамери працівників поліції, з яких вбачається, що водію ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або на місці, або у медичному закладі, на що останній відповів категоричною відмовою.

Доводи апеляційної скарги про розгляд справи судом першої інстанції без виклику та належного повідомлення не є слушними у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарьов проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був обізнаний про те, що 25.03.2021 року о 10-00 год. у Слов`янському міськрайонному суді буде розглядатися його справа, проте до суду першої інстанції не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Разом з тим, 25.03.2021 року від представника ОСОБА_1 адвоката Винник З.Г. надійшла заява про відкладання розгляду справи на іншу дату для ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим справа була відкладена на 25.05.2021 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , та його представник, адвокат Винник З.Г. були обізнані про знаходження справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КупАП на розгляді у Слов`янському міськрайонному суді Донецької області, заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, не вжили, що апеляційний суд розцінює як зловживання процесуальними правами, метою якого є уникнення адміністративної відповідальності, враховуючи скорочені строки накладення адміністративних стягнень, передбачені ст. 38 КУпАП.

Апеляційний суд поновив право ОСОБА_1 та його представника, захисника Винник З.Г. на участь в судовому засіданні, викликавши їх до апеляційного суду, але останні не з`явилися, тобто ОСОБА_1 не скористався своїми правами, передбаченими ст. 286 КУпАП, а саме надати пояснення, заявити клопотання, у тому числі про виклик свідків, та інше.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправильне застосуванні судом першої інстанції ст. 130 КУпАП в редакції, що набула чинності з 17.03.2021 року, апеляційний суд зазначає наступне.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд першої інстанції застосував ст. 130 КУпАП із змінами в редакції Законів № 2617-VIII від 22.11.2018, № 1231-IX від 16.02.2021, що набула чинності з 17.03.2021 року, що є помилковим.

До набрання чинності Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»(далі Закон №2617-VIII), тобто до 01 липня 2020 року було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (ст. 130 КУпАП).

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена вже з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Законом України від 17 червня 2020 р. № 720-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 р. були внесені зміни до закону №2617-VIII. Підпунктом 117 розділу 1 Закону № 720-IX у розділі 1 Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Закон № 2617 - VIII) у пункті 1; підпункти 2-4,7 виключено.

Саме підпункт 4 пункту 1 і запроваджував нову редакцію ст. 130 КУпАП, яка вступала в силу з 01 липня 2020 р. і не передбачала адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, у пункті 2 розділу 1 Закону № 2617-VIII виключено підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207. Саме підпунктом 171 доповнювався КК України статтею 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з 03 липня 2020 р. з часу набрання чинності Закону України № 720-IX кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України відсутня, оскільки відбувалась декриміналізація цього суспільно небезпечного діяння.

Натомість в розумінні вказаного Закону відновилась з 03.07.2020 року адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII і продовжувала свою дію до 17.03.2021 року, тобто до набрання чинності ЗУ №1231-!Х від 16.02.2021 р.

Аналогічна позиція з цього питання була висловлена комітетом з питань правоохоронної діяльності Верховної Ради України у листі адресованому Голові Верховного Суду.

Таким чином наведеними послідовними змінами в законодавстві спростовуються висновок суду про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону від 17.03.2021 року, оскільки на час скоєння ним проступку - станом на 12.03.2021 року вже була відновлена попередня редакція ст.130 КУпАП, частина перша якої визначала відповідальність в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, регламентований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінні або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, відповідно до якої, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2.5. Правил Дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає як за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.

Таким чином, у протоколі вірно зазначено, що водієм ОСОБА_1 порушено п. 2.5 ПДР та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже доводи апеляційної скарги в частині, нібито, відсутності в діяннях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та закриття провадження у справі, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.ст. 252, 280 КУпАП).

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, дослідивши наявні в ній докази, про що докладно виклав у постанові та правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, при визначенні розміру стягнення у виді штрафу, судом невірно застосовано редакцію ст. 130 КУпАП та за скоєний 12 березня 2021 року адміністративний проступок застосовано відповідальність, визначену Законом України № 1231-ІХ від 16.02.2021 року, який набув чинності з 17.03.2021 року, та посилював відповідальність в порівнянні з відновленою з 03.07.2020 року редакцією ст. 130 КУпАП, то ОСОБА_1 необхідно піддати стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2021 року підлягає зміні в частині визначеного заходу стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. на штраф у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 10 200 грн. В решті постанову залишити без змін.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 травня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині визначеного заходу стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн. на штраф у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн.

В решті постанову залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Л. Ковалюмнус