Справа № 758/1214/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року Суддя Подільського районного суду м. Києва Будзан Л.Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацевлаштованого, ІПННОМЕР_1за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №371757 від 19.01.2021року ОСОБА_1 , 19.01.2021 року близько 09 год. 14 хв. в м. Києві, пл. Контрактова, 2, брав участь у масовому заході, чим порушив вимоги п.п.7 п. 2 постанови КМ України від 09.12.2020 №1236 та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому категорично заперечив та пояснив, що не брав участі у мітингу, а лише підійшов до свого знайомого, після чого одразу був затриманий праціником поліції.

Захисник ОСОБА_1 - адвокати Найєм М. та Червинський В.В. просили суд закрити провадження у справі в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Вказали на наявність порушень при складенні протоколу та неналежність доказів, наявних у матеріалах справи.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисників Найєма М. та Червинського В.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб , іншими актами законодавства, а також рішеннями місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною) не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, актів органів місцевого самоврядування, які регулюють питання боротьби з інфекційними хворобами.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 брав участь у масовому заході, чим порушив вимоги п.п.7 п. 2 постанови КМ України від 09.12.2020 №1236.

Разом із тим п.п.7 п. 2 постанови КМ України від 09.12.2020 №1236 передбачено заборону діяльності культових споруд та приміщень, облаштованих для молитовних потреб, які не забезпечують можливість обмежити кількість відвідувачів з розрахунку одна особа на 5 кв. метрів споруди чи приміщення; проведення релігійних заходів на відкритому повітрі, під час яких не забезпечено дотримання дистанції 1,5 метра між присутніми.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність розбіжностей між обставинами, викладеними уповноваженою особою у протоколі та їх кваліфікацією за відповідним пунктом постанови КМ України від 09.12.2020 №1236.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо точної кількості учасників масового заходу, не встановлено їх осіб, не встановлено чи дійсно вони приймали участь у мітингу , не надано їх письмових пояснень, відсутні відомості про свідків правопорушення із зазначенням місць їх проживання, які б могли підтвердити обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, що позбавляє суд можливості виклику вказаних осіб для дачі пояснень в судовому засіданні.

Долучений до матеріалів справи рапорт ДОП Подільського УП ГУ НП в м. Києві старшого лейтенанта поліції В. Шостки. від 19.01.2021, не є беззаперечним підтвердженням обставин, встановлених уповноваженою особою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а лише дає змогу дійти припущення про участь ОСОБА_1 у масовому заході.

Також, суд звертає увагу, що наданий на підтвердження викладених у протоколі обставин рапорт оперативного чергового Подільського УП ГУ НП в м. Києві від 19.01.2021, щодо реєстрації заяви ЄО №2129 від 19.01.2021, не засвідчений належним чином уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, а тому суд не може прийняти даний рапорт, як доказ вчинення ОСОБА_2 вказаного правопорушення й відповідно позбавлений можливості надати йому оцінку з точки зору ст. ст. 251-252 КУпАП, що також стосується й інших незасвідчених належним чином копій.

Тобто, до складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення.

Крім цього, виходячи із положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП України, суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, відтак на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження підлягає закриттю, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 23, 44-3, 247, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Л.Д. Будзан