Справа № 305/1663/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
24.06.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
в с т а н о в и в :
Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 02 листопада 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, з середньою освітою, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді арешту строком на 10 (десять) діб без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
Згідно з протоколом, 01 листопада 2020 року о 12 год 40 хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані близько 4000 метрів від лінії державного кордону на напрямку 369 прикордонного знаку (територія Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області) були виявлені та у подальшому затримані громадяни України ОСОБА_1 , спільно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , після незаконного перетину державного кордону з Румунії в Україну поза пунктом пропуску через державний кордон України з метою переміщення тютюнових виробів. Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив правопорушення, групою осіб, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною і підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано не взяв до уваги його доводи і заперечення, а саме те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б ідентифікували ОСОБА_1 як особу, яка здійснила перетин кордону. Стверджує, що при складанні протоколу було грубо порушено його право на захист. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою провадження в справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, останній належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи й будь-яких заяв про відкладення апеляційного розгляду та відомостей про поважність причин його неявки не подавав; апеляційний розгляд справи вже відкладався.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, за спробу незаконного перетину державного кордону України, вчиненого групою осіб, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗчРУ №008398 від 01.11.2020, складеним начальником відділення інспекторів прикордонної служби «Богдан» відділу прикордонної служби старшим лейтенантом Петликом Ю. М., 01 листопада 2020 року о 12 год 40 хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані близько 4000 метрів від лінії державного кордону на напрямку 369 прикордонного знаку (територія Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області) були виявлені та у подальшому затримані громадяни України ОСОБА_1 , спільно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , після незаконного перетину державного кордону з Румунії в Україну поза пунктом пропуску через державний кордон України з метою переміщення тютюнових виробів. Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив правопорушення, групою осіб, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Своїми підписами ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом протоколу ознайомлений, українською мовою володіє, послуги перекладача не потребує (а. с. 2).
Викладені в протоколі обставини підтверджуються і протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 01.11.2020 (а. с. 1), рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Богдан» впс «Ділове» (тип В) старшого лейтенанта Петлика Ю. (а. с. 4), та відомостями щодо виникнення обстановки в районі н. п. «Богдан» Рахівського району Закарпатської області від 01.11.2020 (а. с. 5).
З пояснень ОСОБА_1 убачається, що приблизно о 05 години 00 хвилин спільно з громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вирушили з села Богдан через урочище «Квасний» у напрямку кордону на мотоциклах для незаконного переміщення тютюнових виробів до Румунії, в кількості двох ящиків. Доїхавши до кінця урочища «Квасний» ОСОБА_1 та вищевказані особи, заховавши мотоцикли пішли в напрямку державного кордону, а саме до 369 прикордонного знаку, відтак перетнувши кордон та побачивши прикордонну поліцію, почали втікати у напрямку України після того, як почули постріли, при цьому, залишивши ящики з тютюновими виробами. Приблизно о 12 годині ОСОБА_1 та інших осіб було затримано прикордонним нарядом України в районі гори Томнатик. У своїх поясненнях ОСОБА_1 також зазначив, що тютюнові вироби належали громадянину України ОСОБА_3 , останній був організатором вищевказаної протиправної діяльності.
Довідкою щодо звернення в лікарню, а також копією талону-повідомлення єдиного обліку № 6638 від 02.11.2020 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію підтверджується факт звернення ОСОБА_1 до лікаря та правоохоронних органів (а. с. 13, 14, 15).
Зазначені вище докази є належними й допустимими, зібрані вони відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення спроба незаконного перетинання державного кордону України, вчиненого групою осіб, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено жодних даних, які би давали підстави вважати, що начальник відділення інспекторів прикордонної служби «Богдан» впс «Ділове» (тип В) старший лейтенант ОСОБА_4 був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що начальник відділення інспекторів прикордонної служби «Богдан» впс «Ділове» (тип В) старший лейтенант Петлик Ю. при виконанні своїх функціональних обов`язків не виходив за межі наданих йому повноважень.
Разом із тим, апеляційним судом не встановлено й будь-яких фактів про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, які би призвели до визнання ним вини та підписання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, які містяться у матеріалах справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що під час затримання прикордонники застосували фізичну силу відносно ОСОБА_1 та не взяли до уваги його пояснення при складанні протоколу, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і спростовуються наявними в протоколі про адміністративне правопорушення та в інших документах підписами ОСОБА_1 , які засвідчують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також те, що йому було роз`яснено права, повідомлено про мотиви затримання, ознайомлено зі змістом протоколів та вручено їх примірники.
Доводи апеляційної скарги про те, що при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення було порушено право останнього на захист, не роз`яснено передбачені ст. 268 КУпАП права та не забезпечено участі захисника, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження. При цьому також враховується й те, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що ознайомлений зі містом протоколу на зрозумілій для нього мові, послуг захисника не потребує.
Відхиляє апеляційний суд і доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які би ідентифікували ОСОБА_1 як особу, яка здійснила перетин кордону. Доводи в цій частині апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки факт вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП підтверджується матеріалами справи, у тому числі фотокопією паспорта громадянина України, який належить ОСОБА_1 .
Як такі, що жодним чином не спростовують факту спроби ОСОБА_1 , який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, незаконно перетнути державний кордон України у складі групи осіб, а також не впливають на висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП правопорушення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 подав заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію до правоохоронних органів і звернувся по медичну допомогу до закладу охорони здоров`я. Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що зазначенівідомості не спростовують обставин, встановлених під час судового розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, а лише підтверджують факт звернення ОСОБА_1 до медичного закладу та правоохоронних органів. При цьому апелянт не посилається на підстави з яких звернувся медичну допомогу та подав заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію до правоохоронних органів.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним правопорушення.
З огляду на наведене вище, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, а адміністративне стягнення, яке накладено на нього у межах санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, і є мінімальним, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення, і в свою чергу є необхідним і достатнім для виправлення і виховання ОСОБА_1 у дусі точного та неухильного додержання законів та запобігання новим правопорушенням.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована залишається без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що жодних доказів, які б спростовували чи впливали на висновки суду першої інстанції апелянтом не надано, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлено; що ОСОБА_1 , не з`явившись на розгляд справи, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 02 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 ОСОБА_1 залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан