г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1067/21
Номер провадження 3/213/419/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №130977 від 17.03.2021 року (далі - Адміністративний протокол), водій ОСОБА_1 , 16.03.2021 року о 23 години 37 хвилин керував автомобілем, марки ВАЗ 21099 , державний номерний знак НОМЕР_1 в місті Кривий Ріг Інгулецькому районі по Гірників будинок 52 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 16.03.2021 року, коли він під`їхав до свого до свого місця проживання - АДРЕСА_2 , до нього під`їхав патрульний автомобіль поліції, підійшли поліцейські та не пояснюючи причини почали вимагати документи на перевірку. Він є інвалідом 3 групи, хворіє на цукровий діабет, постійно приймає ліки, постійно не добре себе почуває, до того ж не має юридичної освіти і не знав, чи за законом діють поліцейські та надав їм на огляд всі необхідні документи. Під час перевірки документів поліцейський раптово запитав, чи не бажає він пройти огляд на стан сп`яніння, на що він, спочатку погодився, вважаючи, що поліцейський діє в межах закону. Потім поведінка поліцейських викликала у нього певне хвилювання. Повторно звертає увагу суду на те, що він є інвалідом, на підтвердження чого він додає медичну довідку та майже постійно знаходиться в незадовільному стані, а в такій ситуації, в якій він опинився - група поліцейських, які вимагають документи, не пояснюючи причини, може підвищуватись та знижуватись раптово і дуже швидко, що впливає на його оцінку ситуації, так як в цей момент загальний біль через підвищений тиск не дає можливості вірно розуміти обстановку. Він відчув, що поліцейські тиснуть на нього, не пояснюючи причин своїх вимог і зателефонував адвокату, яка і повідомила, що поліцейські за законом України "Про поліцію" зобов`язані були з самого початку зазначити причину його зупинки і своїх вимог. Після цього, він звернувся до поліцейських з вимогою пояснити, на якій підставі його було зупинено. Один з поліцейських повідомив, що у нього не працюють габарити на автомобілі і з цього приводу його було зупинено. Тоді він став запитувати, чому поліцейські не з`ясовували це питання щодо габаритів, не складали з цього приводу протокол або постанову, взагалі не повідомляли йому про це, а зразу почали вимагати документи а потім проходити медичне обстеження. Поліцейський відповів, що не працюючий один габарит це не є порушенням і з цього приводу постанова не виноситься. У свою чергу він запитав, якщо це не є порушенням, чому поліцейські його переслідують, на що отримав не відповідь, а запитання, чи не відмовляється він від медичного обстеження. При цьому поліцейський також не повідомляв підстави такої вимоги - ніхто з поліцейських йому не казав про будь які ознаки алкогольного сп`яніння. Побачивши те, що поліцейські тиснуть на нього без тих підстав, які прописані в законі і обов`язкові для кожного поліцейського він зрозумів, що їх намір тільки один - скласти протокол відносно нього. Його стан здоров`я при цьому став ще гірше, він відчув, що не має можливості взагалі тут знаходитись і знову почав дзвонити адвокату, щоб та приїхала, а в цей час поліцейським від нього треба було лише одно - чи не відмовляється він від медичного обстеження, про що вони постійно запитували. Він повідомив їм про те, що він інвалід, що він дуже погано себе почуває, що він запросив адвоката і просить їх дочекатись її приїзду. Але поліцейські на це уваги не звертали. Поки не приїхала адвокат йому було необхідно якось захищатись від цілої групи поліцейських, які вимагали від нього пройти медичний тест і він став наполегливо вимагати від них відповіді про причину його зупинки, а саме які законні підстави були для цього, оскільки зі слів поліцейських не працюючий габарит не є порушенням, а також, у зв`язку з недовірою до дій поліцейських зазначив, що такий тест у разі потреби він згоден пройти у лікарні. Проте поліцейські не звертали на нього уваги. Адвокат не приїжджав, він став почувати себе вкрай погано і звернувся до поліцейських надати йому захисника, проте поліцейські це проігнорували і вже склали протокол, в якому він написав, що не згоден з діями поліцейського і не відмовлявся від проходження огляду. Вважає, що дії поліцейських були повністю не законні, просить врахувати всі викладені ним обставини і закрити провадження у справі та визнати його не винним.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Буліч Н.В. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення пояснивши наступне. Вона вважає, що поліцейські з самого початку діяли не в межах Закону України "Про національну поліцію" - не повідомили про законну зупинку ОСОБА_1 та зразу почали вимагати документи на перевірку, що є не припустимим для поліцейського під час виконання своїх обов`язків. Далі, поліцейський, без виявлення ознак сп`яніння та без повідомлення ОСОБА_1 цих ознак заявляє йому вимогу про проходження медичного обстеження на стан сп`яніння, що взагалі є грубим порушенням закону. Такі дії поліцейських, разом з безліч іншими порушеннями з боку поліцейських, які вона детально виклала в письмовому клопотанні - велика кількість виправлень в адміністративному протоколі, часткова відеофіксація з постійними перервами, що забороняється робити, відсутність відео фіксації залучення свідків їх участі, оскільки відео знімалось без світла і не можливо встановити, з ким спілкуються поліцейські, заповнення письмових пояснень свідків одним почерком, відмова надати ОСОБА_1 захисника на його вимогу, ігнорування вимоги ОСОБА_1 щодо проходження тесту в медичній установі, не відповідність номерів боді-камер поліцейських, які вказуються у протоколі тим номерам, які вказані на відео - сукупність всіх цих порушень вказує на те, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, давши їм належну та всебічну оцінку у сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступними підставами.

Законодавство, яким керувався суддя.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування особою транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України,міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 7 Закону України "Про національну поліцію", під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Встановлені обставини.

Так, суддею встановлено, що 17.03.2021року відносно водія ОСОБА_1 було складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення за порушення пункту 2.5 ПДР України, в якому зазначено, що даний водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Перевіряючи наявність обставин, які викладені у вказаному адміністративному протоколі тими доказами, які додані до матеріалів справи приходжу до висновку, що ці обставини не підтверджуються доказами - відсутні докази зупинки водія на законній підставі, відсутні докази виявлення/встановлення поліцейським ознак сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Так, у статті 35 Закону України "Про національну поліцію" міститься вичерпний перелік підстав, за якими поліцейський може зупиняти транспортні засоби:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

В другій частині цієї статті зазначається, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, право на зупинення водія обмежується законом, в якому чітко визначені підстави для зупинки водія та наступні дії поліцейського після цієї зупинки.

В якості доказу до матеріалів справи доданий відеозапис, який міститься на ДВД диску.

Детально досліджуючи відеодокази з бод-камер поліцейських DSJX 300030_AE0030; DSJX 301542_ОО1542; DSJX 300105_AE0105 суддею встановлено, що поліцейський в порушення статті 35 Закону України "Про національну поліцію" не повідомляє гр. ОСОБА_2 про причину його зупинки, зразу вдавшись до перевірки документів.

Як видно з відео, в подальшому, вже після надання поліцейським документів ОСОБА_1 неодноразово запитує у поліцейських, яка була законна причина для його зупинки і після неодноразових звернень отримує відповідь, що в його автомобілі не працює правий габарит, що зупинці передувало встановлення на його автомобілі явних ознак технічної несправності, проте це не є порушенням, за це немає ніякої відповідальності і стосовно цього не складається протокол і не виноситься постанова (DSJX 301542_ОО1542 на 00:07; DSJX 300030_AE0030 на 00:09; DSJX 300105_AE0105 на 00:10).

В даному випадку позиція ОСОБА_1 про те, що поліцейські діяли не в установлений законом спосіб не повідомивши йому законну причину його зупинки повністю приймається суддею до уваги, оскільки поліцейський мав право на зупинку водія тільки у законний спосіб і був зобов`язаний зразу після зупинки ОСОБА_1 повідомити йому фактичну законну підставу зупинки, яка міститься в переліку вищевказаної статті закону, що поліцейським зроблено не було.

У свою чергу в матеріалах справи відсутні жодні підтвердження/відомості про законність зупинки водія ОСОБА_1 , а наявний в матеріалах справи рапорт поліцейського (а.с. 6) зазначає тільки про зупинку транспортного засобу без зазначення її причини. Таким чином, з досліджених матеріалів справи встановлене безпідставне зупинення поліцейським транспортного засобу, що згідно чинного законодавства є не припустимим.

Крім того, як видно з відеодоказу (DSJX 300030_AE0030 на 23:45) під час перевірки документів поліцейський без проведення жодних дій по виявленню ознак сп`яніння, без повідомлення водія про те, що ним виявлені у нього певні ознаки сп`яніння пред`являє ОСОБА_1 вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 4 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пункту 6 розділу І зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно пункту 7 розділу І зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Згідно пункту 12 розділу ІІ зазначеної інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Виходячи із змісту вищевказаної Інструкції, яка є обов`язковою для поліцейського, суддя знаходить, що для законної вимоги поліцейського до водія щодо проходження огляду на стан сп`яніння закон прямо вказує на наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Закон також прямо вказує, що поліцейський самостійно на місці зупинки транспортного засобу встановлює у водія транспортного засобу наявність чи відсутність ознак стану сп`яніння - алкогольного, наркотичного чи іншого, а у разі їх встановлення водію повідомляється які саме ознаки і якого саме сп`яніння були у нього встановлені і далі, на підставі встановлених ознак поліцейський пропонує водію пройти медичний огляд на підтвердження чи спростування стану сп`яніння. Якщо були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння закон прямо зобов`язує поліцейського запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. У разі, якщо виявлені ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або водій не погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки водію пропонується пройти огляд в медичному закладі.

При цьому, як вже зазначалось вище, відеодоказ з боді-камери поліцейського повністю підтвердив твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що поліцейський без виявлення/встановлення певних ознак сп`яніння у водія ОСОБА_1 пред`явив до нього вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, дослідивши докази у справі, давши їм належну та всебічну оцінку були встановлені відсутність законної зупинки водія поліцейським, та відсутність виявлення поліцейським у водія ознак алкогольного сп`яніння. В даному випадку, без фактичного встановлення поліцейським ознак певного сп`яніння вимога до водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є законною.

Крім того, досліджуючи письмові докази у справі, суд знаходить, що "Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння..." про направлення ОСОБА_1 до КП "КБЛНПД" ДОР із зазначенням того, що вказана особа у заклад здоров`я не доставлявся у зв`язку з відмовою складено 17.03.2021 року о 00 год. 10 хвилин не відповідає фактичним обставинам, які були зафіксовані на боді-камеру поліцейського. Так, згідно відеозапису з боді-камер поліцейських DSJX 300030_AE0030 та DSJX 300105_AE0105 саме до і безпосередньо о 00 годині 10 хвилин і далі ОСОБА_1 з`ясовує у поліцейських законність своєї зупинки, на що поліцейські дають свої відповіді про те, що в його автомобілі наявні технічні несправності, але за це немає ніякої відповідальності, ні протокол, ні постанова не складаються. Таким чином, суддя не приймає до уваги вказаний письмовий доказ, оскільки його зміст не відповідає встановленим фактичним обставинам, отже наявне формальне заповнювання бланку вказаного Направлення без відповідності дійсним обставинам.

У свою чергу було встановлено, що посилання ОСОБА_1 на його хворобливий стан під час спілкування з поліцейськими та його інвалідність знайшло своє підтвердження у доказах. Так, згідно Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 780174 Серія 12 ААБ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.12.19 року має третю групу інвалідності, черговий переогляд 19.02.2022, рекомендоване лікування у ендокринолога.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства". Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на вимоги та норми чинного законодавства України та практику Європейського суду з прав людини суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не доведеною, тому підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 268, 280, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Попов.