Справа № 206/1949/21
Провадження № 3/206/823/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря Базарі М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративний матеріал, що надійшов від Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровської області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю особи стосовно якої складено

протокол про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1

захисника-адвоката: Фісунова А.Л.

В С Т А Н О В И В:

07.05.2021 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№044845 від 25.04.2021, вбачається, що 25.04.2021 о 01 год. 30 хв. в м.Дніпро, по вул. Роторна, буд. 27, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Toyata Corolla, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота порушення мови, тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, у встановленому законом порядку відмовився, відеофіксація DM4786, DM774, чим порушив п.2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав в повному обсязі, заперечував проти обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Разом з тим суду показав, що 25.04.2021 на нього співробітниками поліції було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, проте від огляду він не відмовлявся, про що неодноразово зазначав співробітникам поліції, та казав останнім, що згоден проїхати до медичного закладу, однак не зважаючи на вказану обставину, на нього було складено вказаний протокол. Враховуючи викладене, просив закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення. Захисник-адвокат Фісунов А.Л. в судовому засіданні просив закрити протокол про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне. На час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Будь-якої відмови з боку ОСОБА_1 від проходження огляду не було, і працівниками поліції, на відеозапису вказаної обставини також не зафіксовано. Окрім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 телефонував своєму знайомому, для того, щоб той на час проходження медичного огляду спостерігав за автомобілем, в якому знаходилися цінні речі, та був згоден після цього їхати до медичного закладу зі співробітниками поліції для проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, всупереч вказаним обставинам працівниками поліції, що підтверджується з відеозапису, було вже складено протокол саме за відмову від проходження огляду ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Крім того, зазначив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не роз`яснено права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП, чим порушено права останнього, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За вказаних підстав вважав, що зазначений протокол про адміністративне правопорушення підлягає складений з порушенням вимог ст.. 256 КУпАП, та просив його закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення.

Суд, вислухавши покази ОСОБА_1 , з`ясувавши думку захисника-адвоката Фісунова А.Л., дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною першої статті 9 КУпАП, визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст.245,246,252,256,268,280,283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини заст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст.266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Постанова) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та регламентується положеннями «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року. Указаними нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Відповідно до цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, з ознаками такого стану, при цьому ознаки такого стану виписані в пункті 3 вищевказаної Інструкції.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я у встановленому законом порядку, але не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення (ч.ч.3, 4 ст.266 КУпАП).

На підтвердження вини ОСОБА_1 , співробітниками поліції надано наступні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 044845 від 25.04.2021, диск з відеофіксацією подій, яка мала місце 25.04.2021 та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, який був доданий співробітниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, оскільки вказаний відеозапис не містить доказів вчинення останнім інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а саме факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 . Натомість з вказаного відеозапису вбачається, що співробітниками поліції на прохання ОСОБА_1 , відвезти його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння було відмовлено, з тих підстав, що складання протоколу про адміністративне правопорушення вже було розпочато відносно останнього за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, хоча на момент складання співробітниками поліції вказаного протоколу відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не було, як і не пройшло двох годин з моменту встановлення відповідних підстав на які посилаються останні у протоколі про адміністративне правопорушення для здійснення огляду водія на стан алкогольного у медичному закладі, що фактично не позбавляло співробітників поліції виконати вимоги передбачені ст. 266 КУпАП .

Будь-які інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 співробітниками поліції, суду не надано.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушенняст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року. Положенням ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1ст.130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція). Так, виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до стаття 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1, ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.В.Поштаренко