ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/60/21 Справа № 711/7762/20 Головуючий по першій інстанції Угорчук В.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Тептюка М.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282329 від 25.10.2020, ОСОБА_1 25.10.2020 о 00 год. 15 хв. керував автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 по б-р Шевченка, 239 в м.Черкаси з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 грудня 2020 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що на момент того, як співробітники поліції виявили автомобіль, в якому знаходився апелянт, даний автомобіль не рухався, тобто він ним не керував, функції водія не виконував, а рапорт поліцейського ОСОБА_2 навпаки доводить невинуватість апелянта у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що також підтверджується і відео з камер поліцейських, долученого до матеріалів справи. Тобто, вимога співробітників поліції щодо проходження апелянтом огляду на стан сп`яніння в умовах того, що він не керував транспортним засобом, а стояв на місці є незаконною і його відмова виконувати незаконну вимогу не може бути діянням, в якому є склад відповідного адміністративного правопорушення.

Вважає, що особи залучені поліцейськими, у відповідності до ч.1 ст.272 КУпАП, є невстановленими, отже статус свідка мати не можуть і посвідчувати без належного встановлення їх особи відмову від проходження огляду не можуть також.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Тептюка М.П. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 та його захисника Тептюка М.П. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282329 від 25.10.2020, ОСОБА_1 25.10.2020 о 00 год. 15 хв. керував автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 по б-р Шевченка, 239 в м.Черкаси з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- пояснень від 25.01.2020, отриманих від свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких, ОСОБА_1 , у присутності двох свідків відмовився від проходження свідування на стан алкогольного сп`яніння в КЗ «ЧОНД» та на приладі «Драгер»;

- рапорту заступника командира роти №2 батальйону УПП в Черкаській області ДПП О.Сухопари, згідно якого, 25.10.2020 близько 00 год. 15 хв. перебуваючи на службі по забезпеченню публічної безпеки і порядку в м.Черкаси, за порушення ПДР було зупинено транспортний засіб «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .Під час спілкування з водієм зазначеного автомобіля у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. На запитання до водія чи вживав він алкогольні напої, повідомив, що так. ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків;

- пояснень від 17.05.2020, отриманих від свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно яких, ОСОБА_7 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та на приладі «Драгер».

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що вимога співробітників поліції щодо проходження апелянтом огляду на стан сп`яніння в умовах того, що він не керував транспортним засобом, а стояв на місці є незаконною і його відмова виконувати незаконну вимогу не може бути діянням, в якому є склад відповідного адміністративного правопорушення.

Вважаю зазначені доводи апелянта неспроможними, оскільки судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 дослідженого відеозапис із портативного відеореєстратора поліцейського, наявного у матеріалах даної справи, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Із даного відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту вживання ним алкогольних напоїв та керування транспортним засобом.

Неприйнятними є доводи апелянта про те, що особи залучені поліцейськими, у відповідності до ч.1 ст.272 КУпАП, є невстановленими, отже статус свідка мати не можуть і посвідчувати без належного встановлення їх особи відмову від проходження огляду не можуть також, так як із наявних у матеріалах справи пояснень свідків вбачається, що вони містять всі необхідні дані, передбачені ст.256 КУпАП. Наявні у матеріалах справи пояснення свідків також містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі.

Інших доводів, які б давали підстави для скасування оскаржуваної постанови місцевого суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить ОСОБА_1 та його захисник Тептюк М.П., - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба