ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1514/21

30 червня 2021 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Левчук В.В.

розглянувши матеріали, що надійшли від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце роботи та посада: Костопільська міська рада Рівненської області, міський голова, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст.188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2021 року у м.Рівне, Майдан Просвіти 1, у кабінеті №113, головним спеціалістом Відділу регіонального представництва в північних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Преподобним А.А., за дорученням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення з якого вбачається, що 16.04.2021 міському голові Костопільської міської ради на електронну пошту ради надіслано лист №10723.4/Л-6338.3/21/45, у якому висловлено вимогу повторно розглянути запит заявника від 24.03.2021 та надати запитувану інформацію про що до 26.04.2021 поінформувати регіональне представництво Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Житомирській області з наданням підтверджуючих документів. Проте, станом на 12.05.2021 відповіді на згаданий лист Радою не надано.

Також 27 травня 2021 року у м.Рівне, Майдан Просвіти 1, у кабінеті №113, головним спеціалістом Відділу регіонального представництва в північних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Преподобним А.А., за дорученням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення з якого вбачається, що 12.05.2021 міському голові Костопільської міської ради на електронну пошту ради надіслано лист №13484.4/С-7488.3/21/45, у якому висловлено вимогу надати до регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Рівненській області інформацію та копії відповідних для реалізації функцій парламентського контролю в сфері доступу до інформації та належного розгляду скарги ОСОБА_2 . Проте, станом на 27.05.2021 відповіді на згаданий лист Радою не надано.

Відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №№ 3/564/914/21 та 3/564/915/21 відносно ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження в межах справи №564/1514/21.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ст.188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протоколи та матеріали, додані до протоколів, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Вказане кореспондується із п.2.3 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 №3/02-15.

Відповідно до п.2.4 вказаного Порядку, до протоколу додаються копії документів та інші докази, що вказують на обставини та час вчинення правопорушення.

Так на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме невиконання законних вимог представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, до протоколів додано копії листів Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини №10723.4/Л-6338.3/21/45 від 16.04.2021, №13313.4/Л-6338.3/21/45 від 12.05.2021, №13484.4/С-7488.3/21/45 від 12.05.2021.

Разом з тим, пунктом 5.26 ДСТУ 4163:20 Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів передбачено вимоги до засвідчення копій документів, а саме відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціала(-ів) та прізвища і дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи, або печатки для копій. Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Натомість, копії доданих до протоколів листів №10723.4/Л-6338.3/21/45 від 16.04.2021, №13313.4/Л-6338.3/21/45 від 12.05.2021 не підписані.

Крім того, усі додані до протоколів матеріали не засвідчені у встановленому порядку.

Більше того, відповідно до п.2.11. Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, уповноважена особа або регіональний координатор має право запрошувати особу, що притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання пояснень та ознайомлення її з протоколом про адміністративне правопорушення, а також інших осіб для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, що перевіряються у справі.

Проте, матеріали справи не містять будь-яких доказів повідомлення та/або запрошення ОСОБА_1 до особи, уповноваженої складати протокол про адміністративне правопорушення з метою отримання пояснень та ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення щодо обставин, що перевіряються у справі.

Більше того, матеріали справи також не містять будь-яких доказів того, що Костопільською міською радою та/або безпосередньо ОСОБА_1 отримано листи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини №10723.4/Л-6338.3/21/45 від 16.04.2021, №13313.4/Л-6338.3/21/45 від 12.05.2021, №13484.4/С-7488.3/21/45 від 12.05.2021, що позбавляє суд змоги встановити чи виник у ОСОБА_1 , як у міського голови, обов`язок надати відповідь на такі звернення.

Відтак, суд позбавлений можливості у визначеному законом порядку встановити усі обставини справи про адміністративне правопорушення, які мають значення для правильного її вирішення, а зокрема чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Крім того, щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) вказує, що суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Більше того, Європейським судом з прав людини у чисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ст.188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення дає підстави стверджувати те, що передбачене вказаною статтею правопорушення відповідає вказаним критеріям.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене вказує на те, що при розгляді справи про вказане вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства.

У зв`язку із цим, при розгляді справи, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Відтак, усі наявні сумніви та протиріччя слід трактувати на користь ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст.38, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати провадження у справах про адміністративні правопорушення №№ 3/564/914/21 та 3/564/915/21 відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення в одне провадження в межах справи №564/1514/21.

Провадження в справі №564/1514/21 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненської апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Левчук