справа 415/3292/21
провадження № 3/415/856/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2021 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не є особою з інвалідністю, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 306215 від 09.05.2021 вбачається, що 09 травня 2021 року о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , в районі будинку № 172 по вулиці Червона м. Лисичанська Луганської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, - від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер та проходження огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 09.05.2021 він керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , алкогольні напої в цей день та напередодні не вживав, був тверезий.

Приблизно о 10 годині 30 хвилин в районі блокпосту, який знаходиться на вулиці Червона м. Лисичанська Луганської області був зупинений співробітниками поліції, які, не представившись, попросили показати документи, після чого один із поліцейських, повідомив що він начебто знаходиться у стані алкогольного сп`яніння і попросив залишатися на місці зупинки до приїзду патрульних поліцейських.

Патрульні, які приїхали, підійшли до нього та не представившись, не називаючи жодних ознак алкогольного сп`яніння, які начебто були наявні у нього і слугували б причиною проведення огляду на стан сп`яніння, відразу запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі. Такими діями поліцейських він був обурений, оскільки не розумів, з яких саме підстав, передбачених діючим законодавством України, поліцейські фактично утримували його на місці зупинки транспортного засобу, оскільки правил дорожнього він руху не порушував, алкогольні напої не вживав і, відповідно ніяких ознак алкогольного сп`яніння мати не міг. Однак, погодився пройти огляд на стан сп`яніння, з метою довести співробітникам поліції свій тверезий стан. Та, оскільки не довіряв поліцейським в плані правильного проведення огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, а також мав сумніви з приводу справності даного приладу, погодився пройти огляд в медичному закладі.

Після чого його на службовому автомобілі було доставлено до медичного закладу, який розташований за адресою: м. Лисичанськ, проспект Перемоги, 54 Ж, де, без відповідного направлення, яке повинні були оформити поліцейські відповідно до вимог Інструкції, медична сестра піднесла до нього прилад, який раніше лежав на столі, зі вставленим мундштуком. На що він обурився і відмовився робити видих в сумнівний прилад з, як йому здалося, використаним мундштуком. При цьому лікар знаходився увесь час в кабінеті, але жодних дій для проведення його огляду не приймав. Після його відмови лікар склав висновок, підписувати який він відмовився, у зв`язку з тим, що він був складений в порушення встановлених діючим законодавством вимог, а дані, внесені до висновку, не відповідали дійсності. Крім того, просив звернути увагу суду на розбіжності у часі складання поліцейськими документів по справі, що викликає сумніви у їх допустимості.

Після лікарні поліцейські повернули його на місце зупинки і склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, підписувати який він відмовився, оскільки категорично не згоден з викладеним у протоколі і, посилаючись на доводи, викладені вище просив провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В дослідженому в судовому засіданні висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.05.2021 на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду, № 186 складеному об 11 годині 55 хвилин, зазначено що ОСОБА_1 09.05.2021 об 11 годині 00 хвилин поліцейським УПП в Луганській області ДПП Кюрджиєвим К.А. був направлений на медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння. Дата і точний час огляду - 09.05.2021 11 година 00 хвилин, результат гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Від підпису про ознайомлення з результатами огляду ОСОБА_1 відмовився, відмова посвідчена підписами поліцейського Кюрджиєва К.А. та медичної сестри ОСОБА_3 (а.с.2).

Згідно дослідженого рапорту інспектора взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтената поліції Кюрджиєва К.А., 09 травня 2021 року о 10:40 під час несення служби у складі екіпажу «Цейлон-118» спільно з інспектором поліції ОСОБА_4 , на службовий планшет отримали виклик «Порушення ПДР» та о 10:46 прибули за викликом на блокпост «Лисичанськ-Гірське». Під час спілкування з співробітниками поліції, що несуть службу на блокпості, дізналися, що було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер або у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд у медичному закладі. Після чого його було доставлено до КНП «ЦПЗ» м. Лисичанська, де останньому лікарем-наркологом було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, на що той відмовився. ОСОБА_1 було доставлено на місце зупинки, де складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис вищевказаних подій, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 18, ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, поважати і не порушувати прав і свобод людини; звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення тощо.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під

впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду встановлена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 із змінами та доповненнями.

Підставою направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння є обов`язкове встановлення поліцейським ознак, що особа перебуває у такому стані, які не можуть бути надуманими, а повинні бути реальними та відповідати переліку ознак, встановлених п.п.2.3 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 від 09.11.2015.

Проте, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 співробітники патрульної поліції вимог вищенаведених нормативно правових актів не дотримались, звертаючись до особи, що притягається до кримінальної відповідальності не представились, а відразу без пояснення жодних причин його затримки після зупинки запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Ознаки алкогольного сп`яніння, які на його думку були наявні у нього і викликали підозру щодо його перебування в такому стані та відповідно слугували підставою для проведення огляду на стан сп`яніння, в порушення вищенаведених вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, не доводились до ОСОБА_1 , що підтверджується і дослідженим в судовому засіданні рапортом. Відсутність доказів встановлення поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння у водія свідчить про відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, відповідно до вимог вищезазначеної Інструкції.

Крім того, згідно вимог вищезазначеної Інструкції, оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами, відповідно до встановленого порядку, є обов`язковим.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що направлення водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за встановленою в додатку 1 до цієї Інструкції формою в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою, згідно з чинним законодавством.

Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акту медичного огляду.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, проводився медичною сестрою, яка не уповноважена проводити такі огляди, оскільки не є лікарем закладу охорони здоров`я та не проходила тематичне удосконалення за відповідною програмою, згідно з чинним законодавством. Лікар, який був присутній в кабінеті медичного закладу, жодних дій, у відношенні нього для встановлення стану алкогольного сп`яніння не вчиняв.

Відповідно до затвердженого та впровадженого в дію наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29 березня 2002 року №117 довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників посади фельдшера та медичної сестри істотно відрізняються за кваліфікацією та надають різні повноваження. Так завданням фельдшеру є проведення загального і клінічного обстеження хворих, однак до завдань медичної сестри відноситься здійснення професійної діяльності під керівництвом лікаря або самостійно. Медична сестра готує до роботи приладдя та відповідну апаратуру, проводить передстерилізаційну обробку анестезіологічного інструментарію та апаратури, проводить підготовку хворого до наркозу, спостерігає за діяльністю серця, мозку, диханням, температурою під час операції. Здійснює спостереження та догляд за хворими в ранньому післяопераційному періоді.

За таких обставин, навіть за наявності у медичної сестри свідоцтва про підвищення професійної компетенції медичних працівників, що проводять щозмінні передрейсові медичні огляди водіїв транспортних засобів, не надає їй компетенції проводити медичний огляд на стан сп`яніння, передбачений КУпАП та Інструкцією.

Пунктом 22 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/73509 від 09.11.2015 року, що кореспондується з приписами ч.5,6 ст.266 КУпАП, встановлюється, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, на переконання суду, встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про недотримання вимог Інструкції та процедури проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, і відповідно тягнуть за собою передбачені п.22 цієї Інструкції наслідки.

Правова позиція щодо недійсності висновків медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складених з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/73509 від 09.11.2015 року знаходить своє відображення у постанові Луганського апеляційного суду у справі № 33/810/132/20.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, зокрема встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо…

При цьому протокол про адміністративне правопорушення повинен містити обов`язкові дані, передбачені ст. 256 КУпАП і являється основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу правопорушника, оскільки фактично є остаточним процесуальним документом, в якому, на підставі зібраних у справі доказів, суб`єктом владних повноважень зафіксоване вчинене особою адміністративне правопорушення.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення, складеного інспектором взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенантом поліції Кюрджиєвим К.А. 09 травня 2021 року о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , в районі будинку № 172 по вулиці Червона м. Лисичанська Луганської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, - від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер та проходження огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Наведене свідчить, що датою та часом вчинення інкримінованого ОСОБА_1 органом національної поліції адміністративного правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП є 09 травня 2021 року 10 година 50 хвилин (а.с.1).

Проте, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.05.2021 на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду, № 186, який був складений об 11 годині 55 хвилин, зазначено що ОСОБА_1 09.05.2021 об 11 годині 00 хвилин поліцейським УПП в Луганській області ДПП Кюрджиєвим К.А. був направлений на медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння. Дата і точний час огляду - 09.05.2021 11 година 00 хвилин, тобто проведення огляду та відмова від нього відбувалася вже після вчинення правопорушення останнім.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що містяться в матеріалах кримінального провадження, останніх співробітниками патрульної поліції в якості свідків з метою фіксації відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння було запрошено 09.05.2021 о 12 годині 40 хвилин, тобто, після вчинення адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі.

При цьому, письмові пояснення свідків, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд не приймає до уваги, оскільки у бланки пояснень, один з яких виготовлений друкарським способом, а один написаний власноруч поліцейським, внесена сформована інформація, яку мали намір представити поліцейські, у зв`язку з чим, дані покази викликають сумнів в їх правдивості та допустимості і не можуть бути належним доказом правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні не допитувалися, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення не попереджалися, а тому не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові № 560/751/17 від 27.06.2019.

Крім того, в порушення ч. 2 ст. 266 КУпАП, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній відеозапис подій, зроблений за допомогою спеціальних технічних засобів, що не дає можливості встановити дотримання поліцейськими процедури проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (правова позиція Верховного Суду у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17).

Встановлені судом обставини викликають сумнів в належності та допустимості доказів, наданих органом Національної поліції на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі і не можуть бути прийняті судом, оскільки є суперечливими, не узгоджуються між собою та з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

При цьому, суд зазначає, що наявність лише одного протоколу, складеного співробітниками поліції для встановлення судом в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не достатньо, а інших доказів, на підтвердження провини ОСОБА_1 , суду надано не було.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За встановлених судом обставин, з огляду на те, що надані органом Національної поліції докази суперечать один одному, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 251, 252, ч. 1 ст.247, ч.1 ст.130, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова