Номер провадження: 33/813/232/21
Номер справи місцевого суду: 493/1780/20
Головуючий у першій інстанції Мясківська І.М.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Прібилов В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Стоянової Л.І.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 05.01.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

встановив:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , який протягом року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не притягувався,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454, 00 грн.

Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №098292 від 06.10.2020 року встановлено, що 06.10.2020 року о 02:05 годині в м. Балта по вул. Любомирська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN BORA н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Балтського районного суду Одеської області від 05.01.2021 року, провадження в справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог щодо скасування постанови, ОСОБА_1 зазначає, що:

-суд не взяв до уваги пояснення, які були зазначені в клопотанні від 04.01.2021 року про відкладення розгляду справи.

-не врахував його вимоги щодо виклику свідків, які були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

-суд першої інстанції не звернув увагу на те, що керування його автомобілем було передано особі, яка згідно матеріалів справи являлась свідком.

-в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься відміток про роз`яснення прав, як особі, відносно якої складався протокол.

-відеозаписи, які містяться в матеріалах справи не можливо переглянути.

-в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відмітки про те, від якого саме виду огляду на стан сп`яніння він відмовився. За матеріалами справи він не проходив жодного із видів огляду на стан сп`яніння і результатів огляду немає.

-06.10.2020 року відносно ОСОБА_1 було складено лише постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, а протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП не складався.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_2 , а також працівника патрульної поліції, який складав адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Зазначивши при цьому, що 06.10.2020 року їхав на вокзал зустрічати своїх рідних. Його зупинили працівники поліції, які довгий час утримали та не надавали можливість поїхати з місця зупинки. Одним із працівників поліції виявився ОСОБА_3 , дитина якого навчається у одному класі з дитиною ОСОБА_1 та між них існують неприязні стосунки. Відносно нього було складено декілька адміністративних протоколів за ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, однак про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП він не знав. Водійське посвідчення у нього не вилучали та з місця зупинки він поїхав самостійно. Також вказав, що йому не було відомо про те, що керування його автомобілем передавалося іншій особі, свідків події на місці не було, в тому числі не було свідка ОСОБА_2 .

На перевірку доводів апеляційної скарги, в судовому засіданні апеляційного суду було допитано в якості свідка працівника поліції, який здійснював фіксацію правопорушення та складав протокол про адміністративне правопорушення.

Допитаний в якості свідка в режимі відеоконференції інспектор СРПП №2 Батальйону ВПГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 підтвердив обставини, зазначені в протоколі про адміністративні правопорушення ОБ №098292 від 06.10.2020 року, складені стосовно ОСОБА_1 та пояснив, що він дійсно знає ОСОБА_1 , оскільки їх діти навчаються в одному класі, ніякого непорозуміння або конфлікту між ними не існувало.

Перебуваючи на службі у нічний час вони здійснювали патрулювання в м. Балта, побачили автомобіль VOLKSWAGEN BORA н/з НОМЕР_1 , водій якого сідав за кермо з явними ознаками алкогольного сп`яніння та почав рух авто. Намагаючись перевірити зазначений факт, вони поїхали за зазначеним автомобілем, зупинили його, водієм виявився ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та на місці зупинки відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку. Складання протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 тривало значний час. На місце пригоди прибула дружина ОСОБА_1 та нею ж був запрошений свідок ОСОБА_2 , якому в подальшому було передано керування автомобілем ОСОБА_1 , про що у протоколі наявний підпис зазначеної особи.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_2 пояснив, що він особисто не бачив ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Письмові пояснення не надавав, працівниками поліції йому було надано чистий аркуш паперу, який він підписав. Автомобіль ОСОБА_1 для керування йому передано не було.

Разом з тим свідок ОСОБА_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за відмову від давання показів та дачу завідомо неправдивих показів і приведений до присяги, не зміг надати раціонального пояснення щодо його письмових пояснень, наданих 06.10.2020 року відносно ОСОБА_1 , які підписані його особистим підписом відразу ж після закінчення тесту пояснення, а також щодо наявності його особистого підпису в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №098292 від 06.10.2020 року, який було складено відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, в частині передачі йому для керування автомобіля VOLKSWAGEN BORA н/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

При цьому свідок на запитання апеляційного суду вказав, що прибув у судове засідання за ініціативою ОСОБА_1 та надав пояснення суду за проханням останнього.

Разом з тим, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується доказами, аналіз яких зазначений в оскаржуваній постанові суду першої інстанції, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098292 від 06.10.2020 року, відповідно до якого 06.10.2020 року о 02:05 годині в м. Балта по вул. Любомирська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN BORA н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Протокол про адміністративне правопорушення також містить підписи свідків правопорушення (а.с. 3);

При цьому, з тексту зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився надати пояснення з приводу складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також відмовився підписати протокол, що на думку апеляційного суду вказує на відмову останнього від надання пояснень щодо складеного відносно нього протоколу.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про те, що 06.10.2020 були запрошені працівниками поліції Балтського ВП ГУНП в Одеській області в якості свідків, де у їхній присутності ОСОБА_1 відмовився проходити тест на стан алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, відчувався запах алкоголю з ротової порожнини. (а.с.8,9)

- відеозаписом з бодікамери працівників поліції, який був наданий на запит апеляційного суду, з урахуванням пошкодження наявного в матеріалах справи СД-диску, з якого вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль VOLKSWAGEN BORA н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який перебував на час зупинки з явними ознаками сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер», або у медичному закладі. Ніяких заперечень з цього приводу ОСОБА_1 не висловлював.

- зазначеними вище поясненнями працівника поліції, які були надані суду апеляційної інстанції про скоєння ОСОБА_1 правопорушення.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги заяву про відкладення розгляду справи, оскільки правопорушення було скоєно 06.10.2020 року, повістку про виклик в судове засідання отримав особисто ОСОБА_1 24.12.2020 року (а.с.14), тому у ОСОБА_1 було достатньо часу для підготовки свого захисту та забезпечення права на справедливий судовий розгляд у розумні строки.

Що стосується доводів апелянта про те, що суд першої інстанції не викликав свідків для допиту, а обмежився лише їх письмовими поясненнями, то апеляційний суд вважає ці доводи безпідставними з огляду на ненадання останнім даних, які могли вказувати на неправдивість пояснень цих свідків.

При цьому апеляційним судом прийнято до уваги, що надані свідком ОСОБА_2 пояснення є сумнівними та такими, що можуть вказувати на їх неправдивість, оскільки не підтверджують заявлені ОСОБА_1 обставини та суперечать як показам свідка ОСОБА_3 , отриманих апеляційним судом, так і наявним у матеріалах поясненням свідка ОСОБА_4 , протоколу про адміністративне правопорушення і іншим матеріалам справи.

Доводи ОСОБА_1 щодо не скоєння ним правопорушення з огляду на повернення йому працівниками поліції автомобіля не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ці твердження апелянта спростовуються даними протоколу та підпису особи, якій було передано право керування та підтверджують факт передачі автомобіля для керування свідку ОСОБА_2 , який був запрошений на місце пригоди саме дружиною ОСОБА_1 .

Крім того, обставини того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який мав місце 06.10.2020 року, підтверджується відеозаписом, який отриманий на запит апеляційного суду та долучений до матеріалів справи, а також письмовими поясненнями свідків, які були безпосередньо на місці події.

Всі інші доводи апеляційної скарги з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП також були досліджені в судовому засіданні районного суду, про що свідчить текст постанови суду, в якому детально дана оцінка їх необґрунтованості і апеляційний суд з висновками районного суду цілком погоджується.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, тобто відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому слід визнати, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, підтверджений наявними у матеріалах справи доказами.

Позиція ОСОБА_1 , яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення останнього від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

Разом з тим, встановлені апеляційним судом обставини, а саме надання свідком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 показів, які не узгоджуються з показами особи, яка здійснила фіксацію правопорушення та складала протокол про адміністративне правопорушення та в тому числі не узгоджуються у своїй сукупності з іншими матеріалами справи та суперечать їм, можуть вказувати на неправдивість наданих апеляційному суду 05.02.2021 року свідком ОСОБА_2 показів, в зв`язку з чим потребують належної перевірки Одеською обласною прокуратурою.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про необхідність направлення копії зазначеної постанови до Одеської обласної прокуратури для забезпечення проведення в порядку ст.214 КПК України перевірки факту надання свідком ОСОБА_2 недостовірних (неправдивих) показів та прийняття за результатами проведеної перевірки рішення у відповідності до вимог закону.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 05.01.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік залишити без змін.

Копію постанови направити до Одеської обласної прокуратури для проведення в порядку ст.214 КПК України перевірки факту надання свідком ОСОБА_2 недостовірних (неправдивих) показів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов