Справа № 675/795/21, 675/796/21
Провадження № 3/675/395/2021, 3/675/396/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 22 жовтня 2018 року органом 6820,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

індивідуальний ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

на утриманні одна малолітня дитина,

таку, що являється фізичною особою-підприємцем,

жительку АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 522504 від 18 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 16 травня 2021 року близько 00 год. 27 хв. під час перевірки розважальних закладів на предмет дотримання карантинних норм було виявлено, що ФОП ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 , не припинила роботу закладу кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чим порушила п. п. 10 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 522503 від 18 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 17 травня 2021 року близько 00 год. 05 хв. під час перевірки розважальних закладів на предмет дотримання карантинних норм, було виявлено, що ФОП ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 не припинила роботу закладу кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чим порушила п. п. 10 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року.

Оскільки вказані матеріали стосуються однієї і тієї ж особи, котра вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, вважаю, що дані адміністративні справи слід об`єднати для спільного розгляду і вирішення в одне провадження.

Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та положення ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала, суду пояснила, що вона являється фізичною особою-підприємцем, уклала договір оренди з власником та здійснює торгівлю на відкритому літньому майданчику кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у АДРЕСА_2 , при цьому вона завжди закриває заклад о 24 годині, після настання 24 години вона опускає ролети, що закривають місце продажу та здійснюють прибирання території літнього майданчику, прибирання може тривати від 1 до 2 годин. Крім того, звертає увагу суду, що у її чоловік також являється фізичною особою-підприємцем, підписував договір суборенди цього ж літнього майданчика, а оскільки ОСОБА_1 має малолітню дитину, то працює через день. Вказує, що у розкладі роботи закладу вказано, що заклад працює до 24 години. ОСОБА_1 вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ч. 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Частина 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає накладення адміністративного стягнення за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Частина 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення носить бланкетний характер і вимагає при складанні протоколу про адміністративне правопорушення чіткого визначення нормативного-правового акту, який встановлює правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, та зазначення таких правил і норм.

Відповідно до п. п. 10 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину забороняється робота після 24-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

З протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що суттю правопорушення є протиправна умисна дія ОСОБА_1 , яка полягає у неприпиненні діяльності кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 » після 24 години.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала діяльність кафе бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » після 24 години 00 хвилин.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Допитані в ході судового розгляду за клопотанням особи, котра притягується до відповідальності, в якості свідків ОСОБА_2 , котра проживає поруч з зазначеним заклдадом, ОСОБА_3 , котрий 17 травня 2021 року близько 24 години перебував у вказаному закладі, ОСОБА_4 , котрий допомагав прибирати територію закладу 16 та 17 травня 2021 року, суду повідомили, що зазначений заклад після 24 години не працює, не працював зазначений заклад після 24 години 16 та 17 травня 2021 року.

Покази свідків не були спростовані іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами.

З відеозапису події 16 травня 2021 року вбачається, що місце продажу прикрите ролетами, а на території майданчику йде прибирання, що повністю узгоджується з показами особи, яка притягується до відповідальності, та свідків.

З відеозапису події 17 травня 2021 року вбачається, що на місці продажу ОСОБА_1 відсутня, продаж не здійснюється, що повністю узгоджується з показами особи, яка притягується до відповідальності, та свідків.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надала суду фотозображення розкладу праці закладу, підсумкові чеки за 16 та 17 травня 2021 року, копію договору суборенди та копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якої суборендар ОСОБА_5 являється фізичною особою-підприємцем.

Отже, викладена в протоколах про адміністративне правопорушення від 18 травня 2021 року оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що підтверджено дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі, не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 44-3 ч. 1, 221, 245, 247, 251, 252, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и Л А :

Адміністративні справи № № 675/795/21, 675/796/21 провадження № № 3/675/395/2021, 3/675/396/2021 відносно ОСОБА_1 об`єднати в одну справу і присвоїти порядковий номер 675/795/21, номер провадження 3/675/395/2021.

Провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О. С. Янішевська