ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/18487/20

Пров. №3/766/635/21

05.02.2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Корольчук Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

В протоколі серії АА № 307435 від 05.11.2020 р. вказано, що ОСОБА_1 05.11.2020 р. близько 22-10 год. будучи власником кафе «Кураж» перебуваючи на посаді, не вжив заходів щодо закриття закладу та продовжив його роботу після 22.00 години, чим порушив п.п.5 п.11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, зі змінами від 13.10.2020 № 956.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що правопорушення вказане у протоколі він не скоював. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи:

- рапорт інспектора патрульної поліції Козака С., відповідно до якого останній, отримавши виклик прибув до кафе «Кураж» виявив, що заклад не припинив роботу після 22-00 години всупереч п.п.5 п.11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, зі змінами від 13.10.2020 № 956;

- диск з відео, на якому відображено перебування працівників поліції у певному приміщенні та безпредметне спілкування з невідомими особами;

- пояснення ОСОБА_2 від 05.11.2020 року, в яких аона зазначила, що перебувала в кафе у власних справах, оскільки є матір`ю власника.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вказаних у складеному стосовно нього протоколі, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція зазначеної норми є бланкетною й передбачає відповідальність за порушення особою встановлених правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, визначених, зокрема, у п.п.5 п.11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, зі змінами від 13.10.2020 № 956, в порушені якого обвинувачується ОСОБА_1 .

Підпунктом 5 п.11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, зі змінами від 13.10.2020 № 956 визначено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Матеріали справи не містять жодних даних на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 є власником кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Так само до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано документів, що підтверджують здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності саме у вказаному кафе та реєстрацію в якості фізичної особи - підприємця.

Суд зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що в ході документування інкримінованих ОСОБА_1 дій взагалі не з`ясовувалось питання про те, які обов`язки виконував та чи був він наділений повноваженнями вирішувати питання про припинення роботи кафе, що унеможливлює зробити висновок про те, що він є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення.

На відео доданому до матеріалів справи відображено жінку, яка пояснює, що перебувала в кафе у власних справах, оскільки є матір`ю власника. Відвідувачів, або будь-яких інших доказів того, що у вказаному кафе після 22-ї години надавались послуги громадського харчування з відео не вбачається.

Отже, достовірних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було допущено порушення вимог п.п. 5 п.11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, зі змінами від 13.10.2020 № 956, матеріали справи не містять і під час судового розгляду здобуто не було.

Також при винесенні рішення, суд звертає увагу на те, що в порушення ст. 256 КУпАП, у фабулі зазначеного протоколу не вказане місце (адреса) скоєння правопорушення.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про порушення ним вимог п.п. 5 п.11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, зі змінами від 13.10.2020 № 956, не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати беззаперечним доказам вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Постанова набрала законної сили_______2021 року.

СуддяН. В. Корольчук