Справа №: 139/503/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Могилів-Подільского РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 о 10:00 год. 14.06.2021 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , яке полягало у психологічному тиску.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за вказаною частиною статті настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону міститься визначенняпсихологічного насильства, згідно з якого - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши та оцінивши матеріали справи, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 , крім власного визнання вини, доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 722174 від 14.06.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

При цьому, згідно вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

У цій справі, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, обставин, що обтяжують його відповідальність не встановлено, правопорушення не потягло за собою невідворотних шкідливих наслідків, приходжу до висновку, що усе зазначене вище в сукупності настільки істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, що призначення ОСОБА_1 навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим, а тому ОСОБА_1 можна звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, ст. 173-2, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Коломійцева В.І.