Справа № 450/3705/20 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 33/811/52/21 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Комара М.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Комара М.В. на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року,

встановив:

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200, 00 (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 гривень судового збору.

Згідно постанови 24.06.2020 року о 20 год. 30 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп 562 км. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Оглдя на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95 (висновок лікаря № 000886), чим ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Комар М.В. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування покликається на те, що адміністративне стягнення щодо нього не є об`єктивним, а постанова суду від 14 грудня 2020 року є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що 24 жовтня 2020 року транспортним засобом не керував, а лише знаходився біля нього на узбіччі дороги в напрямку с. Липники та в стані наркотичного сп`яніння не перебував. Звертає увагу, що є батьком семи неповнолітніх дітей та здійснює догляд за особою похилого пенсійного віку, яка є його сусідкою. Зазначив, що при складанні протоколу працівниками поліції не представлено доказів вчинення ним правопорушення, зокрема відеозапису із місця події. Також, йому не було надано можливості скористатися правовою допомогою. Крім того стверджує, що за наслідками пройденого ним тесту на стан наркотичного сп`яніння у такому не перебував, однак лікарем безпідставно було зазначено у висновку, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Комара М.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та характеризуючі дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вважаю, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без зміни виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 428737 від 24.10.2020 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.10.2020 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 886 від 24.10.2020 року, оглянутим судовому засіданні в суді першої інстанції відеозаписом із місця події та доданим ОСОБА_1 в судовому засіданні фотознімком результату тесту на стан наркотичного сп`яніння, копією постанови серія ЕАМ № 3334770 від 24.10.2020 року.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.

Також, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції про те, що слід критично оцінювати надані пояснення ОСОБА_1 , оскільки такі спростовуються наявними у матеріалах справи доказами у їх сукупності, а тому зумовлює виникнення у суду переконання про свідоме здійснення ОСОБА_1 дій спрямованих на уникнення від відповідальності. Жодних доказів на спростування висновку працівників поліції викладеному у протоколі про адміністративне правопорушення на підставі наявних у справі доказів, ОСОБА_1 суду не представлено.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Комара М.В. залишити без задоволення.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич