Справа № 355/529/21
Провадження № 3/355/309/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року

Суддя Баришівського районного суду Київської області Червонописький В.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 520585 вказано, що 18.04.2021 о 03:50 годині ОСОБА_1 на 76км автодороги М-03 сполученням Київ-Харків керував транспортним засобом «FORD TRANSIT» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Зазначені дії особою, що склала протокол, визначено як порушення вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 17.06.2021, свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та вказав, він 18.04.2021 керував транспортним засобом «FORD TRANSIT» номерний знак НОМЕР_1 та направлявся разом з дружиною та донькою до м. Київа з м. Харкова. Оскільки був втомлений пізнім і довгим керуванням транспортним засобом, то працівникам поліції здалося, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Просить провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також зазначив, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не через те, що перебував у такому стані, а через наявність дружини та донько двох років. Вважає, що дії працівників поліції були протиправними, жодних ознак, які зазначені у протоколі у нього не було.

Дослідивши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 вважаю не доведеною його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №520585 від 18.04.2019, направлення інспектора поліції на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння та пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджують факт відмови ОСОБА_4 від проходження огляду стан наркотичного сп`яніння. (а.с.2-5)

З наданого до протоколу відеозапису, встановлено лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, на доданому відеозаписі з боді-камери поліцейського, відсутні докази і запис хоча б візуального огляду поліцейським ОСОБА_1 (а.с.10)

Крім того, сам факт перебування особи у стані наркотичного сп`яніння без підтвердження керування ним транспортним засобом, тобто приведення його в рух, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Варто зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складався о 04:15 годині, а тому можуть підтвердити пояснення останнього, що він був втомлений дорогою. З огляду на фізіологічні особливості організму візуально працівником поліції могло здатися, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Водночас, відповідно до відеозапису, який мітиться на диску в матеріалах справи, відсутнє відображення ознак наркотичного сп`яніння (зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя) та як саме працівник поліції визначив такі ознаки.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані наркотичного сп`яніння. За вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в встановленому порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Письмові пояснення, додані до протоколу, суд до уваги не бере, оскільки названі особи не допитувалася в судовому засіданні, їх покази не перевірялися процесуальним шляхом, відтак ці письмові пояснення не є допустимим доказом у справі, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд, а також згадані особи, як зазначалося, були свідками оформлення протоколів, а не свідками вчинення правопорушень.

За визначенням статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень частин 1 та 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 280КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019р. у справі №204/2352/16-а).

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Також судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011р. у справі «Лучанінова проти України», заява №16347/02, від 30.05.2013р. у справі «Малофєєва проти Росії», заява №36673/04, від 20.09.2016р. у справі «Карелін проти Росії», заява №926/08, стаття17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019р. у справі №761/26744/19, від 23.09.2019р. у справі №753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Згідно статті 62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до положень п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.247, ст.ст.221,283,285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову судді може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя В.С.Червонописький