Справа № 589/4080/20
Провадження № 3/589/92/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Литвинко Т.В., з участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 089085 від 11 листопада 2020 року, складений ДОП СП Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області Лєвшиною О.В. щодо ОСОБА_1 .

Згідно протоколу, 10 листопада 2020 року близько 18.00 год ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці в приміщенні магазину «АТБ» по вул. Миру, 14 в м. Шостка, виражався в бік працівників магазину образливими виразами та нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Вказані дії кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

В протоколі ОСОБА_1 зазначив, що з обставинами, викладеними у протоколі, не згоден.

Такої ж самої позиції ОСОБА_1 притримувався і під час судового розгляду. Зокрема, пояснив, що 10 листопада 2020 року приблизно о 17.30 год. він прийшов до приміщення магазину «АТБ-маркет» по вул. Миру, 14 в м. Шостка, взяв з полиці банку пива та направився до каси. Працівники магазину повідомили, що не продадуть товар, якщо він не придбає у них маску. У відповідь він попросив надати йому сертифікат якості на товар. Оскільки касир йому відмовила в наданні сертифікату, він відмовився придбавати маску, поклав 20 грн на касу і почав рухатися в бік виходу з магазину. При виході йому заблокувала двері заступник керуючого магазину ОСОБА_2 . Потім прибули працівники приватної охоронної служби. При цьому вказує, що йому незаконного погрожували застосуванням спецзасобами та безпідставно звинувачували у крадіжці товару. Потім приїхали працівники поліції. Один із поліцейських також йому погрожував, звинувачував безпідставно у крадіжці, почав хапати за одяг. Крім того, зазначив, що він дійсно випив в приміщенні магазину придбане пиво через хвилювання, однак не порушував громадський порядок та не ображав нікого. Також ОСОБА_1 пояснив, що 11 листопада 2020 року близько 10 год. він прибув до відділу поліції для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Коли він знайомився з матеріалами, в цей кабінет зайшов працівник поліції, який залишив там камеру. Потім, він почекав в коридорі на відмітку про ознайомлення, після того як її отримав, почав виходити з приміщення відділу поліції, однак двоє працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перекрили йому шлях та повідомили, що його затримано. Однак причин затримання хвилин 20 не повідомляли. Потім були складені протоколи про адміністративні правопорушення. За розпивання алкогольних напоїв йому повідомили, що буде лише попередження.

Вислухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол, дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення.

Рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 встановлено, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

При порушені порядку притягнення до адміністративної відповідальності та порядку зібрання доказів, зокрема, порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення справа про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2020 року ДОП СП Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області Лєвшиною О.В. складено протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення. Затримання тривало з 10.23 год. по 12.42 год. Підставою звільнення зазначено складено адміністративний протокол.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що складання протоколу, передбаченого ст. 173 КУпАП, також відбувалося під час даного затримання. Надав суду копію сторінки з журналу затриманих осіб відділу поліції, де вказано, що його було затримано за ст. 173, ч. 1 ст. 178 та ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, згідно рапорту працівника поліції Лєвшиної О.В. від 11 листопада 2020 року, остання зазначила, що в неї на розгляді перебувають матеріали за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 44-3, 178 ч. 1 КУпаП. В ході перевірки за даним фактом нею було затримано ОСОБА_1 з метою складання відносного нього адміністративних протоколів за вчинення адміністративних правопорушень. Затримання відбулося в порядку ст. 261 КУпАП.

Аналогічні пояснення ОСОБА_4 надала і в судовому засіданні. Також зазначила, що затримання ОСОБА_1 відбулося у відділі поліції одразу після того, як він завершив ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Підставою для затримання стала необхідність у складанні трьох протоколів про адміністративні правопорушення. Протокол про адміністративне затримання складено лише за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Працівник поліції Сачава О.М. повідомив, що ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення не викликали. В цей день він прийшов до відділу поліції для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи. Після ознайомлення його одразу було затримано та складено протоколи, в тому числі і за ст. 173 КУпАП. Також пояснив, що в журнал затриманих осіб він дійсно вніс дані про те, що ОСОБА_1 затримано за вчинення трьох правопорушень. Пояснити розбіжності між змістом протоколу затримання та журналом затриманих осіб не може. Вважає, що підстави для затримання були наявні, передбачені ст. 261 КУпАП.

Тобто, судом встановлено, що складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відбулося під час затримання ОСОБА_1 .

Оцінюючи наявність правових підстав для цього та наслідки вказаних обставин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Право кожного на свободу та особисту недоторканність закріплено також і в чинних міжнародних договорах України. Згідно зі ст. 3 Загальної декларації прав людини 1948 року, п. 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст.9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути підданий свавільному арешту чи утриманню під вартою.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (пункт 63 зазначеного рішення).

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність є одним з визначальних та фундаментальних конституційних прав людини. Воно може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Згідно ч. 1 ст. 260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи.

Порядок адміністративного затримання визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч. 2 ст. 260 КУпАП).

Про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим (ч. 1 ст. 261 КУпАП).

Адміністративне затримання провадиться органами внутрішніх справ (Національною поліцією), зокрема, при вчиненні дрібного хуліганства, розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях чи появі у громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (ч. 1 п. 1 ст. 262 КУпАП).

Системний аналіз даних норм закону свідчить про те, що особа, вчинила адміністративне правопорушення, може бути затримана у виключних випадках, якщо іншим чином не можливо достягти завдань адміністративного провадження.

Разом з тим, у межах даної справи, суд не встановив доказів, які б підтверджували законність затримання ОСОБА_1 та складання відносно нього протоколу за ст. 173 КУпАП саме під час такого затримання.

Так, судом встановлено, що подія правопорушення, за якою складено протокол, мала місце 10 листопада 2020 року.

ОСОБА_1 затримано 11 листопада 2020 року в приміщенні відділу поліції в той час, коли він добровільно туди з`явився для ознайомлення з матеріалами іншого кримінального провадження.

Зі змісту протоколу затримання вбачається, що офіційно затримання відбулося за ч.1 ст. 178 КУпАП, події якої також мали місце 10 листопада 2020 року. Метою затримання вказано - необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення. Звільнення відбулося нібито після складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Поряд з цим, як було зазначено вище, ст. 260 КУпАП визначає, що затримання особи може мати місце для складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим.

В той же час, згідно ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. На місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол за ч. 1 ст. 178 КУпАП щодо ОСОБА_1 не складався. Щодо нього була винесена постанова про накладення стягнення у виді попередження. Даних про те, що він оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення матеріли справи не містять.

Тобто, зазначені у протоколі затримання відомості, не відповідають матеріалам справи та фактичним обставинам справи.

Інших, передбачених законом, підстав для затримання ОСОБА_1 під час розгляду справи також не встановлено.

Як зазначив ОСОБА_1 йому не пропонували добровільно взяти участь у процедурі складання протоколу (-ів) про адміністративне правопорушення. І такі показання ОСОБА_1 працівниками поліції під час розгляду справи не спростовано.

Висновки працівників поліції щодо того, що особа може бути затримана в будь-якому випадку при необхідності складання щодо неї протоколу за відсутності будь-яких перешкод для вчинення таких дій без обмеження конституційних прав людини, тобто добровільно, є помилковими.

Згідно норм Основного закону та міжнародних актів, затримання є виключним заходом, який слід застосовувати за відсутності можливості вчинити всі необхідні дії без його застосування.

До прикладу, затримання може мати місце і для забезпечення розгляду справи, однак орган, який вправі приймати рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, застосовує цей захід лише у тому випадку, коли особа перешкоджає такому розгляду, зокрема, не з`являється за викликом.

Більше того, слід зазначити і те, що, оскільки протокол за ст. 173 КУпАП складався під час затримання ОСОБА_1 і метою затримання, в тому числі, було складання протоколу за даною статтею, то працівниками поліції мав би бути в порядку ч. 1 ст. 261 КУпАП також складений протокол затримання і за ст. 173 КУпАП із зазначенням мотивів такого затримання.

Однак, фактично будучи затриманим і для складання протоколу за ст. 173 КУпАП, протокол затримання ОСОБА_1 складено не було.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП складено під час з обмеження його конституційних прав і свобод, для якого не встановлено підстав, а тому він не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом.

З огляду на викладене, а саме на те, що під час розгляду справи встановлено, що складання протоколу щодо ОСОБА_1 відбулося з порушенням порядку зібрання доказів, тобто порядку складення протоколу, що потягло за собою визнання його неналежним та недопустимим доказом, суд приходить до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази. Визнання неналежним та недопустимими доказом протоколу про адміністративне правопорушення тягне за собою неможливість визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, а саме встановлення підстав для закриття справи через визнання недопустимим сам протокол про адміністративне правопорушення, суд не вбачає необхідності аналізувати інші досліджені судом докази.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.247, ст.ст.245, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Т.В.Литвинко