Єдиний унікальний номер 448/637/21
Провадження № 3/448/349/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), перекладача Маловічко О.А., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу прикордонної служби «Шегині» Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки Республіки Казахстан, непрацюючої,

за ч.2 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17:45год. в складі групи осіб, а саме спільно з громадянином Республіки Таджикистан ОСОБА_4 , вчинила спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза пунктом пропуску через державний кордон України, на напрямку 499 прикордонного знаку на околиці населеного пункту села Поповичі, - територія Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області, однак була затримана на відстані 800 метрів від лінії державного кордону України дільничним інспектором прикордонної служби від відділення інспекторів прикордонної служби «Циків» (тип В) відділу прикордонної служби «Шегині».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) в судовому засіданні підтвердила обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначила, що не хотіла порушувати законів України, розкаюється у вчиненому та просить суд її суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 статті 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, які вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто коли правопорушник усвідомлює, що він незаконно перетинає державний кордон, передбачає наслідки своїх дій і бажає цього.

Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

Відповідно до положень ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Статтею 12 даного Закону передбачено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Винність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненому правопорушенні,- факт спроби незаконного перетинання нею державного кордону України поза пунктом пропуску вчиненого групою осіб підтверджується такими доказами по справі, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.05.2021р. серії ЗхРУ №136404; протоколом про адміністративне затримання від 22.05.2021р., згідно якого ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), цього ж дня, о 17 годині 45 хвилин була затримана за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Польща поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон. При затриманні останній були роз`яснені її права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 22.05.2021р.; порядком дій та схемою щодо виникнення обстановки на ділянці відповідальності ВІПС «Циків» (тип В) ВПС «Шегині» Львівського загону на околиці н.п.Поповичі Яворівського району Львівської області 22.05.2021р., де вказано ділянку, на якій здійснено затримання порушниці, її місцезнаходження відносно лінії Державного кордону України, напрямки руху правопорушниці та прикордонного наряду, координати місця затримання; рапортом начальника групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Циків» (тип В) відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б) Задільського М. від 23.05.2021р.; копіями чеків від 22.05.2021р., якими підтверджується придбання останньою білету в напрямку «Львів АС Західна-Циків», тобто в населений пункт, де не має розміщено пункту пропуску громадян через державний кордон України; іншими документами, доданими до протоколу.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 )дії працівників прикордонної служби щодо складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржувала, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровувала.

Статтею 16 КУпАП передбачено, що іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо дослідженні та здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб, що передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП

У відповідності до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, яка є іноземкою, ступінь її вини та майновий стан (непрацевлаштована), обставини, що пом`якшують відповідальність, щире розкаяння, вчинення правопорушення вперше, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, у межах санкції частини другої статті 204-1 КУпАП, а саме в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень. Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу, виправлення правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270грн. х 0,2=454 грн.).

Керуючись ст.ст. 8, 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватою ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак