Справа № 643/6784/21
Провадження № 3/643/2200/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2021 року о 19 год. 50 хв. у м. Харкові по вул. Академіка Павлова, буд. 134/16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda 626», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 07.04.2021 року о 19 год. 50 хв. у м. Харкові по вул. Академіка Павлова, буд. 134/16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda 626», реєстраційний номер НОМЕР_1 , став учасником ДТП та мав ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, результати огляду 1, 85 %, тест № 1086.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні захисник пояснила, що ОСОБА_1 визнає свою вину за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак не визнає вини за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення оскільки:

-порушено порядок складання протоколу, оскільки особи, які заявлені у протоколі та беруть участь при огляді особи на стан алкогольного сп`яніння відрізняються від понятих, які підписували пояснення та протокол;

-драгер працює не коректно, працівники поліції його примусово відключили, що заборонено інструкцією;

-не зрозуміло, чи витримали працівники поліції температурний режим;

-зміни до протоколу не вносяться, працівники поліції повинні були цей протокол анулювати та скласти новий, а внесення виправлень чи уточнень до протоколу нічим не передбачено, таким чином даний протокол вважає неналежним доказом.

Крім того захисник додала, що ОСОБА_1 на місці погодився із результами драгеру, оскільки він перебував у шоковому стані та його психічний стан не дозволяв оцінити ситуацію, оскільки його автомобіль, який є єдиним джерелом доходу, був пошкоджений.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 12.1. Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1. Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог пункту 2.9.А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9А Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Складені працівники поліції щодо адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення протоколи відповідають вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містять виклад суті вчинених правопорушень та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується:

- протоколом серії ААБ № 120228 від 07.04.2021;

- схемою місця ДТП від 07.04.2021 року;

- поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ;

- протоколом серії ААБ № 1200229 від 07.04.2021 року;

- тестуванням на алкоголь, відповідно до якого вміст алкоголю становить 1, 85 %;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 з результатами огляду згоден;

- поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

- рапортами від 07.04.2021 року;

- відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, результат огляду 1, 83 %;

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а саме за ст. ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду не надано.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

При цьому суд не приймає до уваги до уваги доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції не дотримано температурного режиму газоаналізатора драгер, з наступник підстав.

Керівництво з експлуатації аналізатора парів етанолу в повітрі, що видихається АLСОТЕSТ 6820 в п.3.4.2 дійсно містить рекомендації, що перед використанням аналізатор в умовах експлуатації потрібно витримати на протязі 1 години, якщо умови зберігання не відповідали робочим умовам експлуатації», а також про те, що «після транспортування аналізатора до початку використання необхідно залишити його в умовах використання не менше 1 години, щоб знизити ризик його несправної роботи з причин утворення конденсату» (розділ 8).

Згідно роздруківки висновку проведеного огляду, температура повітря 07.04.2021 р. становила +17°С.

З Керівництва з експлуатації приладу Drager Alcotect 6280 вбачається, що даний пристрій призначений до експлуатації при температурі навколишнього середовища від -5.0 до + 50.0 градусів Цельсія, що свідчить про те, що температурний режим експлуатації пристрою було витримано.

Розділ 8 Керівництва з експлуатації приладу Drager Alcotect 6280 містить застереження, щодо необхідності залишення його в умовах використання не менше 1 години, щоб знизити ризик його несправної роботи з причин утворення конденсату, проте не містить категоричної заборони експлуатації пристрою у разі не дотримання зазначеного часового проміжку. Слід також зазначити, що конденсат утворюється тоді, коли пристрій переміщується з холодного середовища до теплого, а не навпаки, як це відбувалося в даному випадку. Доказів про наявність конденсату, який міг вплинути на показники приладу Drager Alcotect 6280, матеріали справи не містять.

При цьому, згідно із Таблицею 3 Інструкції при використанні пристрою в діапазоні температури навколишнього середовища вище -5.0 до +15.0 градусів Цельсія та діапазоні вимірювання концентрації етанолу 0-0.33 проміле в крові абсолютна похибка вимірювання пристрою становить плюс-мінус 0,05 проміле, а відносна плюс-мінус 15%.

Таким чином, результат тестування водія ОСОБА_1 із застосуванням газоаналізатору Drager Alcotect 6280 та складений на його підставі протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи величину абсолютної похибки даного пристрою в умовах проведеного огляду, з урахуванням встановленого іншими доказами у справі факту вживання ним алкогольних напоїв, суд вважає беззаперечним і достатнім доказом факту його перебування у стані алкогольного сп`яніння на момент керування транспортним засобом, а також того, що показники драгеру не були меншими за 0,2%, що дає підстави для притягнення особи до відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП.

Також суд вважає безпідставними доводи захисту, про те що порушено порядок складання протоколу, оскільки особи, які заявлені у протоколі та беруть участь при огляді особи на стан алкогольного оп`яніння відрізняються від понятих, які підписували пояснення та протокол.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких підстав, доводи захисника про неправильність проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та з порушеннями, не заслуговують на увагу.

Щодо доводів сторони захисту про те, що працівник поліції повинен був анулювати протокол у зв`язку із невірним зазначенням часу у нього, то суд зазначає наступне.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції повинні керуватися Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

При цьому, суд зазначає, що фактичні обставини справи встановлюються безпосередньо у судовому засіданні.

У протоколі серії ААБ № 120229 від 07.04.2021 року зазначено, час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення «20 год. 45 хв.».

Крім того, в матеріалах справи мається рапорт працівника поліції, відповідно до якого останній просить вважати вірним час вчинення адміністративного правопорушення «19 год. 50 хв».

Суд не погоджується з доводами захисника, оскільки суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд вважає, що вказані неточності є незначними та містять ознаки технічних помилок (описок) та в цілому не впливають на відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Крім того, суд вважає безпідставними доводи захисника про те, що драгер працював некоректно та працівник поліції примусово вимкнув його, оскільки з оглянутого відеозапису вбачається, що перед початком огляду на стан алкогольного сп`яніння, після примусового виключення газоаналізатора драгер, огляд пройшов другий учасник ДТП і результати драгеру були «0,0 %», після чого працівник зробив контрольний забір повітря, який також показав результат «0,0 %», після чого огляд пройшов ОСОБА_1 та результати огляду склали 1. 85 %.

Згідно зі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже стаття 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчинених правопорушень, ступінь суспільної небезпеки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення з дотриманням вимог ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 124, 130, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Згідно зі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко