Справа №766/174/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б

розглянувши матеріали, які надійшли з Ювенальної превенції Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене

ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

06.01.2021 р. на розгляд до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП. Відповідно до розпорядження №01-09/289/21 від 29.01.2021 р. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказані матеріали передано на розгляд судді Валігурській Л.В.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ВАБ №582818 від 29.12.2020 р., згідно якого 23.12.2020 р. о 10:43 годині встановлено, що учасник освітнього процесу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив булінг (цькування), що полягає у психологічному насильстві, а саме: висловлювався нецензурною лайкою у тому числі із застосуванням електронних засобів комунікації відносно ОСОБА_3 , 2009 року народження, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю останнього.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, а саме: булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, заперечувала проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Надала пояснення про те, що між її сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого вони обзивали один одного. ОСОБА_4 спілкується зі своїм однокласником ОСОБА_6 , який його підбурив записати образливу пісню, яку виклали в загальну дитячу групу своїх однокласників у «Вайбер». ОСОБА_4 за свої дії був покараний, але це не булінг, оскільки конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 носив одиничний характер.

Допитана судом мати потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_7 надала суду показання про те, що дійсно ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_8 записали в бік її сина ОСОБА_5 образливу пісню, яку завантажили до загальної групи однокласників в «Вайбер». У той же час зазначила, що конфлікт сина з ОСОБА_5 дійсно мав одиничний характер, проте на ОСОБА_6 надходять постійні скарги про те, що він багатьох ображає, б`ється, на зауваження не реагує.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дали суду показання про те, що зі слів своїх дітей знають, що їх однокласники ОСОБА_6 та ОСОБА_4 записали образливу пісню в бік ОСОБА_3 , яку завантажили до групи у «Вайбер». Про такий випадок, пов?язаний з ОСОБА_4 почули вперше, до того на нього ніхто не скаржився. Діти постійно скаржаться на ОСОБА_6 , який дійсно поводить себе неадекватно, ображає дітей, б?ється.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП представниками поліції була обґрунтована наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №582818 від 29.12.2020 р., за змістом якого встановлено дату та час (23.12.2020 р. о 10:43 годині) та обставини (вчинення боулінгу (цькування), що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою у тому числі із застосуванням електронних засобів комунікації відносно ОСОБА_3 , 2009 року народження) вчиненого порушення;

-рапортом старшого інспектора-чергового Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області від 22.12.2020 р., відповідно до якого 22.12.2020 р. о 10:43 годині надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 165 до ЧЧ Дніпровського ВП із заявою звернулася ОСОБА_7 про те, що стосовно її вина ОСОБА_3 , учня 5-В класу Херсонської ЗОШ №32 здійснюється психологічне насильство, систематичне цькування, приниження, у тому числі із застосуванням електронних засобів комунікації. Закладом освіти було проігноровано даний факт звернення;

-заявою ОСОБА_7 про булінг від 22.12.2020 р., в якій остання просить вжити заходи щодо виявлення правопорушення, оскільки відносно її сина ОСОБА_3 систематично вчиняються протиправні дії з боку учня 5-В класу Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №32 Херсонської міської ради ОСОБА_11 , а саме: знущання та цькування;

-письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 , в яких зазначено, що він є учнем 5-В класу ЗОШ №32 та раніше конфліктував з ОСОБА_12 , тому що останній постійно ображав образливими словами, нецензурною лайкою. Приблизно три тижні тому він знаходився вдома у ОСОБА_11 , коли йому надійшло смс-повідомлення з образливими словами від ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_6 запропонував записати аудіозапис та відправити ОСОБА_5 . Аудіозапис записали на телефон ОСОБА_14 та виклали у групу у Вайбері, де є весь клас. Після чого через деякий час він з ОСОБА_5 помирився та вибачився перед ним;

-письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_15 , в яких зазначено, що він є учнем 5-В класу ЗОШ №32, з яким в одному класі навчається ОСОБА_13 , який постійно провокує його на конфлікт. Підтвердив факт створення аудіо запису, який було розповсюджено у групі у Вайбері. Зазначив, що у бік ОСОБА_5 не висловлювався нецензурною лайкою, лише у тому випадку коли сам ОСОБА_5 ображає його, що відбувається систематично;

-письмовими поясненнями ОСОБА_16 , в яких зазначено, що 15.12.2020 р. у групі Вайбер класу було надіслано смс-повідомлення на ім`я ОСОБА_13 з погрозами та нецензурною лайкою від ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ;

-аудіо-записом пісні на адресу ОСОБА_12 , яка містить образливі висловлювання в бік останнього.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Із аналізу норм ст. 173-4 КУпАП та Закону України «Про освіту», вбачається, що булінгом може бути як активна дія, так і бездіяльність (мовчазне, безучасне спостереження, відсутність активних дій до його припинення). Булінг може вчинятися не лише у формі вербальної комунікації, а й із застосуванням засобів електронних комунікацій, крім того, булінг може вчинятися щодо: а) малолітньої особи; б) неповнолітньої особи; в) інших учасників освітнього процесу. При цьому, булінг може проявлятись у вигляді психологічного тиску (образи, приниження, погрози, ігнорування тощо) та фізичних знущань (удари, поштовхи, принизливий фізичний контакт, побиття та інше).

Психологічне цькування насильство, пов`язане з дією на психіку, що наносить психологічну травму шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість. До цієї форми цькування можна віднести: вербальне цькування, де знаряддям слугує голос (образливе ім`я, з яким постійно звертаються до жертви, обзивання, дражніння, зведення наклепів, поширення образливих чуток та ін.); образливі жести або дії (наприклад, плювки в жертву або в її напрямку); залякування (використання агресивної мови тіла й інтонації голосу для змушення дитини робити чи не робити щось), та інше.

З матеріалів справи, досліджених у судовому засіданні, вбачається, що конфлікт між неповнолітніми ОСОБА_17 та ОСОБА_12 мав місце лише 15.12.2020 р., що мало свій прояв у під час викладення аудіозапису у групу класу у Вайбері, тому у даному випадку, не може йти мова про систематичність цькування або знущання, яке є характерним для «булінгу». Варто зазначити, що не кожен конфлікт є булінгом. Цькування це тривалі, повторювальні дії, а одинична конфліктна ситуація між учасниками таким не може вважатися.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 173-4, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В.Валігурська