Справа № 344/8431/21
Провадження № 3/344/4009/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП: суду не відомий, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 24 травня 2021 року о 00 год. 02 хв. по вул.Грушевського,3 в м. Івано-Франківськ керував транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будучи повідомленим про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак надав суду письмові пояснення та клопотання про розгляд справи без його участі.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що дійсно 24.05.2021 року, за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, він пройшов тест на визначення стану алкогольного спяніння на спеціальному технічному засобі Драгер, оскільки не сумнівався в негативному результаті такого тесту так як того дня не вживав спиртних напитків. Побачивши позитивний результат тесту не погодився з встановленим результатом та виявив бажання пройти медичний огляд в закладі охорони здоровя. Однак працівники поліції не направили його для проведення огляду на стан алкогольного спяніння до найближчого закладу охорони здоров`я. Просить провадження у даній справі закрити у зв`язку із відсутність у його діях складу адміністративного правопрушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Діючим законодавством передбачено, що протокол про адмінправопорушення складається посадовою особою, за вчинення особою таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Суддя, в свою чергу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, і лише після цього, дійти висновку, чи містять дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення, що ставиться в провину ОСОБА_1 викладено протоколі серії ААБ №12355 від 24.05.2021 року.

Оскільки розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, у зв`язку із тим, що це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказана норма закону є імперативною, при цьому положення КУпАП не визначають повноважень, підстав та обов`язку для суду збирати докази.

В протоколі зазначено, що до нього додаються відео з реєстратора та відео з бодікамер, однак такі разом з протоколом суду не надані, що підтверджується актом від 31.05.2021 року, а тому суд позбавлений можливості дослідити вказані відеозаписи в судовому засіданні.

З письмових доказів, що долучені до протоколу, а саме акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного на ОСОБА_1 та роздруківки приладу «Драгер» з результатом огляду встановлено, що результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 приладом «Драгер» є 1,82% (проміле).

З доданих письмових пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_1 не погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер».

Будь які інші докази винуватості ОСОБА_1 суду не надані.

Отже, з досліджених матеріалів провадження, без наявності відеозапису, неможливо встановити дійсного ставлення ОСОБА_1 до результатів цього огляду, а саме погодження його з результатом огляду.

Виключно зміст обставин події, що викладений працівниками поліції у протоколі, в якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть вважатись достатніми та об`єктивними доказами у справі, оскільки такі особи є представниками суб`єкта владних повноважень, які виконували функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, й діяли як службові особи - інспектори патрульної поліції.

Факт погодження водія пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки не свідчить про те, що останній згодний із самим результатами огляду, в той час як саме від цього залежить правильність подальших дій працівників поліції й законність проведення процедури огляду, оскільки у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд необхідно у подальшому проводи в найближчому закладі охорони здоров`я, що прямо передбачено ст. 266 КУпАП України та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року №1376, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за №1496/27941 (далі - Інструкція).

Відсутність належних та допустимих доказів беззаперечної згоди ОСОБА_1 з результатами такого огляду унеможливлює дійти остаточного висновку в частині дотримання працівниками поліції законності процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Більше того в письмових пояснення свідків зазначається саме про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», однак як вбачається з матеріалів справи такий огляд ОСОБА_1 був пройдений, а вказані свідки, згідно з наданими ними письмовими поясненнями, не були присутні при огляді.

Звертаю увагу на те, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, доходжу до висновку, що огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог діючого законодавства, а тому відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, вважаю його недійсним.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Тринчук