Провадження № 33/4820/144/21
Справа № 681/39/21 Головуючий в 1-й інстанції Горгулько Н. А.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С. Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., захисника Кушнірука В.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 5 січня 2021 року о 23 год. 18 хв. в м. Полонному, вул.Київська, 8, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passаt», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, нестійкою ходою та поведінкою, що не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» 6810, у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчиним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції щодо нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення в порядку та, відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП. Вказує, що постанова суду винесена з порушеннями вимог ст.ст. 268, 280 КУпАП, а саме суд розглянув адміністративний протокол в його відсутності, чим грубо порушив право на захист та право надати суду відповідні пояснення щодо обставин, викладених в протоколі. Вважає, що висновки суду не відповідають дійсності, в матеріалах справи відсутні відомості про його відсторонення. Зазначає, що працівники поліції його не відстороняли від керування, а після розмови з поліцейськими він поїхав по своїх справах.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримував подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 05 січня 2021 року був складений поліцейським СРПП Полонського ВП ГУНП у Хмельницькій області, того ж дня, о 23 год. 18 хв. в м. Полонному по вул.Київська, 8, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passаt», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, поведінка, що невідповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом. В складеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, що не суперечить диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якої за цією нормою настає відповідальність в разі, зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується даними відеозаписів з місця оформлення протоколу. Згідно цих записів видно, що ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які повідомили про причини зупинки та вході розмови вказали на ознаки алкогольного сп`яніння. Поліцейський в присутності двох свідків запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду, однак останній відмовився.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі та його захисника в апеляційному суді про відсутність в справі належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність апелянта, за наявності клопотання про відкладення розгляду справи, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, 21 січня 2021 року ним була подана заява від 20 січня 2021 року про відкладення слухання справи в зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Суд першої інстанції розглянувши клопотання ОСОБА_1 від 21 січня 2021 року про відкладення розгляду справи, яке надійшло на електронну адресу суду, обґрунтовано прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до уваги, оскільки не надано підтверджуючих документів про стан здоров`я.

Відтак, за таких обставин, в випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, що була повідомлена про слухання справи, однак не побажала взяти участь в цьому судовому засіданні, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 відсутні.

Відсутність в справі даних щодо відсторонення водія від керування транспортного засобу згідно ст. 265-2 КУпАП свідчить, на переконання апеляційного суду, лише про відсутність в справі таких даних, та аж ніяк не вказує про відсутність в ОСОБА_1 ознак вживання алкогольних напоїв та недотримання працівниками поліції процедури направлення водія на огляд на стан сп`яніння.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та його захисником в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний