ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2904/21

провадження у справі 3/0285/2014/21

30 червня 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

за участю секретаря Касянчук І. В.,

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

спеціаліста Держпродспоживслужби Копитько І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , яка працює кухарем Новоград-Волинської школи № 8,

за ч.3 ст.166-22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу слідує, що 02.06.2021 о 09:36 год. при перевірці працівниками відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Новоград-Волинського управління Головного управління Держпродспоживслужби (далі Держпродспоживслужба) в Житомирській області харчоблоку Новоград-Волинської загальноосвітньої школи №8, розташованої в м. Новоград-Волинський по вул. Дружби, 50, було виявлено невідповідність харчового продукту за мікробіологічними показниками (КМАФАнМ, КУО в 1,0 г), що є порушенням п.5 ч.1 ст.49 Закону України Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів (далі Закон). Зокрема, 27.05.2021 відповідальною особою перед видачею кулінарної страви курячий біфштекс не перевірено внутрішню температуру в товщі готової страви для лабораторних досліджень (випробувань).

В судовому засіданні ОСОБА_1 . Не заперечила обставини, викладені у протоколі, в той же час зазначила, що не є ні суб`єктом господарювання, ні фізичною особою, яка провадить діяльність з метою отримання прибутку.

Спеціаліст ОСОБА_2 пояснила суду, що протокол був складений на ОСОБА_1 , оскільки саме вона готувала страву, в якій було виявлено невідповідність санітарним нормам. Продукти до школи №8 поставляє суб`єкт господарювання ОСОБА_3 , відносно якої був винесений припис про усунення виявлених порушень.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення, у якому зазначається відомості, визначені ст.256 КУпАП.

Тобто предмет судового розгляду обмежений обставинами, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та визначають його суть. При цьому необхідно врахувати, що розгляд справи відбувається виключно в межах складеного протоколу, з необхідністю прийняття судом рішення про доведеність чи недоведеність факту порушення особою конкретних норм законодавства та вчинення правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, за яким і складено протокол.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна саме ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновком експерта тощо, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Підставою для складання відносно ОСОБА_1 працівником Держпродспоживслужби протоколу стало порушення нею вимог Закону.

Так, відповідальність за ч.3 ст.166-22 КУпАП настає за порушення значень параметрів безпечності об`єктів санітарних заходів, встановлених законодавством про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів. Вказана стаття є бланкетною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. В той же час, конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.49 Закону (гігієнічні вимоги до харчових продуктів), на яку посилається у протоколі головний спеціаліст Держпродспоживслужби, оператори ринку повинні дотримуватись температурного режиму, який унеможливлює розмноження мікроорганізмів, формування токсинів. Такий режим не повинен перериватися. Виключення щодо дотримання температурного режиму, який унеможливлює розмноження мікроорганізмів, формування токсинів, можливе протягом обмеженого періоду часу в процесі підготовки харчового продукту до перевезення, зберігання, продажу, сервірування харчових продуктів за умови, якщо це не спричиняє ризик здоров`ю споживачів.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення посадовою особою надано акт відбору зразків готової страви від 27.05.2021; експертний висновок Житомирської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №000810 д.к./21 від 31.05.2021; акт проведення позапланового заходу контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти від 02.06.2021 та припис №2 від 03.06.2021 про усунення виявлених порушень в строк до 06.09.2021. При цьому останні два складені на фізичну особу підприємця ОСОБА_3 , в присутності якої і відбувався відбір зразків курячого біфштексу.

Законом визначено, що оператором ринку харчових продуктів є суб`єкт господарювання, який провадить діяльність з метою або без мети отримання прибутку та в управлінні якого перебувають потужності, на яких здійснюється первинне виробництво, виробництво, реалізація та/або обіг харчових продуктів та/або інших об`єктів санітарних заходів (крім матеріалів, що контактують з харчовими продуктами). Саме він відповідає за виконання вимог Закону та законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів. До операторів ринку належать фізичні особи, якщо вони провадять діяльність з метою або без мети отримання прибутку та займаються виробництвом та/або обігом харчових продуктів або інших об`єктів санітарних заходів, а також агропродовольчий ринок.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Матеріали справи взагалі не містять посилань на конкретні докази, що підтверджують вину саме ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та мотивів складання протоколу на неї, яка працює кухарем на харчоблоці школи. Законом ОСОБА_1 не відноситься до операторів ринку харчових продуктів.

При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не може взяти на себе функцію сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи. Зазначене позбавляє суд статусу незалежного органу правосуддя і становитиме порушення вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини у справах «Малофеєва проти Росії» та «Карелін проти Росії».

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення тлумачаться на її користь.

Принагідно зазначити, що відсутність заперечень під час складання протоколу самої особи, відносно якої він складений, або погодження з його змістом чи визнання нею вини, є лише її суб`єктивним ставленням до події, що відбулася, та не є безумовним доказом вчинення правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи всі обставини справи та наявні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.166-22КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в їїдіях складу правопорушення.

В підсилення своєї правової позиці, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» наголошував, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (справа «Ірландія проти Сполученого королівства).

Керуючись ст.ст.9, 247 п.1, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.166-22 КУпАП ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин