Справа № 375/522/21
Провадження № 3/375/274/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року смт Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Чорненька О.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від начальника відділення поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_1 », який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

24.04.2021 близько 21 години 50 хвилин в АДРЕСА_2 , здійснював торгівлю ОСОБА_1 в розважальному закладі «Цезар-лайф», своїми діями порушив постанову КМУ № 1236 та протокол № 13 позачергової комісії Рокитнянської селищної ради від 22.04.2021.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що його ознайомлено було тільки з протоколом № 11 позачергового засідання комісії Рокитнянської селищної ради з питань ТЕБ та НС від 16.04.2021, в якому було вирішено: 1. Продовжити протиепідемічні заходи в Рокитнянській громаді, введені рішенням ТЕБ та НС: протоколи № 9 від 02.04.2021 та № 10 від 09.04.2021 до 23.04.2021.

2. Дозволити роботу з дотриманням санітарних заходів (носіння масок, дотримання соціальних дистанцій 1,5-2 м., вологого прибирання приміщення з застосуванням дез. Засобів через кожні 2 години та провітрювання на 20 хвилин, перебуванням не більше 1 особи на 10 кв. м.) перукарень, салонів краси, магазинів, що продають будівельні матеріали, квіти, кафе-барів (робота дозволяється до 22 год. 00 хв., за столиком не більше 6 осіб), торгівлю на ринку промисловими товарами (за умови призначення особи, що здійснює контроль за дотриманням санітарних заходів та входу через одні ворота) та роботу бібліотек.

Про існування нових обмежень викладених у протоколі № 13 позачергової комісії Рокитнянської селищної ради від 22.04.2021 не знав та не був в належній формі поінформованим.

Тому, свою вину у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не визнає та вказав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 44-3 ч. 1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст.ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Із наведеного слідує, що обов`язковими ознаками об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 44-3 КУпАП, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності), що свідчать про порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як вбачається з відео матеріалів справи та наданих письмових пояснень ОСОБА_1 не знав про існування нових обмежень зафіксованих у Протоколі № 13 позачергового засідання комісії Рокитнянської селищної ради з питань ТЕБ та НС від 22.04.2021 та не був у належній формі поінформованим.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, викладене свідчить, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1статті 44-3 КУпАП, оскільки в його діях відсутнє умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності), що свідчать про порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Typeччини"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому відповідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази, які вказують на пряму вину у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 44-3 КУпАП. Тому суддя позбавлений можливості встановити факт вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ч. 1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, 252, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити адміністративне провадження за вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, працюючого ФОП « ОСОБА_1 », який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Головуюча суддя О.І.Чорненька

Постанова суду набирає законної сили ____________________________

Постанову може бути пред`явлено до виконання до ______________________