ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7848/21Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 33/817/373/21 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 р. cуддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши в м. Тернополі з участю особи, що притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника адвоката Рукавця О. В. адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2021 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник адвокат Рукавець О. В. просять постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм.

Апелянти стверджують, що судом прийнято до уваги недопустимі докази, а саме те, що протокол складали не ті працівники поліції, які нібито виявили дане правопорушення. На відео, яке міститься в матеріалах справи, не зафіксовано факту зупинки автомобіля. Працівники поліції під загрозою видалення автомобіля на штрафмайданчик змушували ОСОБА_1 написати заяву про те, що він не буде керувати автомобілем до повного витверезіння.

Зазначають, що місцевим судом неправильно тлумачено показання ОСОБА_1 , а саме те, що він нібито керував автомобілем на момент зупинки, та не прийнято до уваги той факт, що він підійшов до автомобіля, коли працівники поліції увімкнули сигнальні вогні, коли машина стояла біля будинку.

На переконання апелянтів, при складанні протоколу за ч. 1 ст 130 КУпАП працівники поліції повинні зафіксувати та довести факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а не перебування біля нього.

Наголошує на тому, що при винесені постанови місцевий суд прийняв як доказ протокол серії БД №066684, який складений з порушенням вимог закону, а саме того, що в даному протоколі не зазначено пояснень або відмови від дачі таких пояснень адмінправопорушником, а тому є неналежним та недопустимим доказом і не може бути використаний як доказ у справі.

Звертає увагу на те, що надані місцевому суду пояснення працівника поліції Пелиха Д. Б. є упередженими, так як він зацікавлений у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Рукавця О. В., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, 23 квітня 2021 року о 22 год. 40 хв. по провулку Цегельному, 7 у м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного прилад-газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», ARCD-0524 (повірка дійсна до 15.10.2021 року) та огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР водій відмовився.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2021 інспектором патрульної поліції була винесена постанова серії ЕАН №4111848 щодо ОСОБА_1 була про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 23 квітня 2021 року водій, керуючи транспортним засобом, здійснював рух у темну пору доби на транспортному засобі, в якого не горів лівий задній габаритний ліхтар, чим порушив вимоги п. п. 31.1, 31.6 (б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зі слів адвоката Рукавця О. В., не погоджуючись із даної постановою, ОСОБА_1 оскаржив її, на даний час рішення не прийнято.

Враховуючи те, що вищенаведена постанова у визначеному законом порядку оскаржена не була, а отже є чинною, відсутні підстави вважати, що працівники поліції, зупиняючи транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , діяли без достатніх на це підстав.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як вбачається із відеозапису із нагрудних камер поліцейських, в ході спілкування з працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, тобто ті, які зазначені у п. 3 Інструкції та протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 066684 від 23 квітня 2021 року.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Зокрема, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, внаслідок чого поліцейськими відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 066684 від 23 квітня 2021 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення всупереч доводам апелянта відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Так, будь-які зауваження з приводу складеного поліцейськими адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_1 не надавались та в матеріалах справи не містяться.

Вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також доведена відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», ARCD-0524 (повірка дійсна до 15.10.2021 року), так і в медичному закладі.

Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині того, що протокол складали не ті працівники поліції, які нібито виявили дане правопорушення, то вони є безпідставними та спростовуються наступним.

Відповідно до виписаних у ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В рапорті інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Пелиха Д., зазначено, що 23.04.2021 під час чергування у складі екіпажу Юпітер 202, близько 22 год. 00 хв. даним екіпажем було надано допомогу екіпажу Юпітер 1, який зупинив транспортний засіб ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 згідно із п. 2 ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №066684 від 23.04.2021 був складений саме інспектором поліції Пелихом Д. Б., який відповідно до вимог ст. 255 КУпАП є уповноваженою на те посадовою особою працівником органу національної поліції, а тому апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП.

Апеляційний суд також визнає безпідставними доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем на момент зупинки, та те, що він підійшов до автомобіля, коли працівники поліції увімкнули сигнальні вогні, коли машина стояла біля будинку, оскільки з відеозапису нагрудної камери поліцейського (DSJX300043_000043) вбачається, що ОСОБА_1 о 22:45:44 год. в ході спілкування із поліцейським повідомив про те, що він направляється додому із автозаправки, яка знаходиться неподалік, і у суду немає підстав не довіряти його поясненням.

Крім цього, із переглянутих апеляційним судом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, долучених до матеріалів справи, не вбачається будь-яких заперечень ОСОБА_1 щодо того, що він не керував даним транспортним засобом.

Доводи апелянта про те, що жодних свідків, які б були очевидцями обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, не було, не беруться до уваги з огляду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Всі інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Рукавця О. В. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, інших доказів, які б могли поставити під сумнів рішення суду першої інстанції, не надано.

Відповідно приходжу до остаточного висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП та адміністративне стягнення застосовано в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2021 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Рукавця О. В. - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Рукавця О. В. залишити без задоволення, а постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобоми на строк один рік, - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя