Справа № 317/143/21
Провадження № 3/317/130/2021
П О С Т А Н О В А

19 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ткаченко М.О., розглянувши матеріал, що надійшов із Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює інженером у ПП «СТД», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,

за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15.01.2021 до суду надійшов адміністративний протокол серії ОБ № 103147 від 31.12.2020, відповідно до якого 31.12.2020 о 10:10 на 0 км + 100 м а/м М-18 до смт Балабине, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Фіат Добло, д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку та не впевнився в безпеці при зміні напрямку руху (ліворуч), допустив зіткнення з автомобілем Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку позаду під керуванням водія ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджені, завдано матеріальні збитки, травмованих немає.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, пояснив, що їхав у сторону м. Василівка, збираючись виконати поворот ліворуч на перехресті, зменшив швидкість, подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку та переконався, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам, тобто зробив всі необхідні дії перед маневром, однак несподівано з`явився автомобіль Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по зустрічній полосі, та відбулось зіткнення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Железняк О.В. у судовому засіданні додатково пояснив, що вважає маневр другого учасника ОСОБА_2 незаконним, оскільки він здійснював обгін в місці, де це не передбачено ПДР України, в той час, як ОСОБА_1 виконав всі необхідні дії перед виконанням маневру повороту, а тому в його діях відсутній склад правопорушення.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком)

визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Відповідно до п. 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

До протоколу серії ОБ № 103147 від 31.12.2020 додано паперовий носій, на якому зафіксовано результат проходження тесту на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 результат негативний, а також схему наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих, яка сталася 31.12.2020 о 10:10 на 0 км + 100 м а/м М-18 до смт Балабине, з якої вбачається, що ДТП сталась на перехресті, позначено напрямок руху обох водіїв та місце їх зіткнення.

В матеріалах справи містяться пояснення водія ОСОБА_1 , які за змістом відповідають наданим у суді, а також пояснення водія ОСОБА_2 , відповідно до яких він переконався у відсутності перешкод на дорозі, увімкнув сигнал повороту вліво і почав виконувати маневр обгону, в цей час автомобіль Фіат Добло, д.н.з. НОМЕР_2 , різко здійснив поворот вліво та сталося зіткнення.

Однак серед матеріалів справи також міститься постанова Запорізького районного суду Запорізької області від 29 січня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_2 визнав провину в повному обсязі та його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Поліцейським долучено до протоколу серії ОБ № 103147 від 31.12.2020 пояснення свідків. Свідок ОСОБА_3 пояснила, що автомобіль Фіат Добло, д.н.з. НОМЕР_2 , загальмував з увімкненим сигналом повороту для виконання повороту в дозволено місці, повернувши на 90 градусів, він продовжив виконання маневру поворот вліво, в цей час автомобіль, що їхав позаду

свідка, а саме Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_3 , почав виконувати обгін, виїхавши на зустрічну полосу та здійснив удар автомобіля Фіат Добло, д.н.з. НОМЕР_2 , в лівий бік та останнього відкинуло на газон.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що автомобіль Фіат Добло, д.н.з. НОМЕР_2 , загальмував з увімкненим сигналом повороту для виконання повороту, за ним слідував автомобіль Форд, який також загальмував з увімкненим сигналом повороту для виконання повороту. В цей момент автомобіль Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_3 , різко виїхав на зустрічну полосу для обгону цих двох автомобілей. Обгін виконувався з перетином суцільної розділювальної смуги, внаслідок чого сталася ДТП.

З пояснень свідків та ОСОБА_1 вбачається, що останній діяв у відповідності до ПДР України та виконав всі дії, що від нього залежали, переконався, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тоді як ОСОБА_2 перед початком обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

В силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні ст. 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року, заява № 39598/03, п. 65). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», заява № 16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена

вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що у справі відсутні належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 . Враховуючи, що докази мають бути беззаперечними, належними та допустимими, доказування не можє ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому, на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 130, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, Конституцією України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя М.О. Ткаченко