ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/697/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю особи, яка притягається до адміністративнеої відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Донця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Донця А.А. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 16.07.2020 року о 04-15 годині в м. Харкові по вулиці Шекспіра, 7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21099-20», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків за допомогою приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6820 ARHK-0115», за результатами якого спроба позитивна 1.36 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з цим рішенням захисник ОСОБА_1 - адвокат Донець А.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2020 року та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував всіх фактичних обставин справи. Обставини, на які суд послався не відповідають дійсності. Вказує на те, що судовий розгляд справи відбувся із порушенням процесуальних прав, справу було розглянуто без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника. Зазначає, що надавав клопотання про відкладення розгляду справи та судом це клопотання не взято до уваги. Посилається на те, що суд не звернув увагу на його кдлопотання про витрпебування доказів у справі. Захисник Донець А.А. також зазначає, що судом не враховано направлене до суду клопотання про допит свідків, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, протокол складений з грубим порушенням прав людини. Шодо факту зупинки працівниками патрульної поліції та законності перевірки документів ОСОБА_1 вказує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Зазначає, що докази зібрані та досліджені в ході судового розгляду справи не є достатніми для визнання вини у вчиненні зазначеного правопорушення.

Крім того, захисник Донець А.А. просив поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2020 року, посилаючись на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та він особисто в судовому засіданні в суді першої інстанції участі не приймали. Суд першої інстанції ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи належним чином не повідомляв, а оскаржувану постанову ні захисник Донець А.А., ні сам ОСОБА_1 не отримували.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя, - відкрито апеляційне провадження за скаргою захисника Донця А.А. в інтересах ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Донця А.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме: на відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №286080 від 16.07.2020 (арк. 1); відомості акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820 ARHK-0115» (арк. 5); відомості результату тестування до протоколу (чек прибору Drager арк. 4); відомості пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (арк. 8-9); відомості відеозапису з бодікамер працівників поліції (арк. 3).

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (арк. 1), ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатору «Драгер», за результатами якого спроба позитивна 1,36 проміле. Огляд проводився в присутності двох свідків

Зі змістом цього протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений працівниками поліції після його складання, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 у графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні)».

Будь-яких інших письмовихпояснень чи заперечень ОСОБА_1 з цього приводу в протоколі або у матеріалах справи не міститься.

Поряд з цим, належить взяти до уваги й те, що і дії службової особи що складала протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, оскаржувалися, тобто останній звертався до суду із скаргою в порядку, визначеному КАС України, але на час апелояційного розгляду будь-яке рішення судом не ухвалювалось, що унеможливлює врахування таких доводів апелянта.

Отже, твердження апелянта, щодо порушення працівниками поліції порядку складення протоколу не відповідає дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 інспектор ОСОБА_4 повідомив, що 16.07.2020 року перебував на чергуванні з іншими працівниками патрульної поліції. Повідомив, що на їх рацію, яка встановлена у службовому автомобілі, надійшло повідомлення про те, що водій, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння від`їжджає від клуба «Галактика». Через деякий час на цю ж рацію надійшов виклик від Батальйону спеціального призначення про допомогу. Він разом із напарником відреагували на цей виклик та приїхали на місце події, тобто на вул. Шекспіра, 7, де побачили групу людей, в тому числі, ОСОБА_1 . Від співробітників батальйону спеціального призначення інспектор Кривцун О.О. дізнався, що ОСОБА_1 був зупинений за те, що керуючи автомобілем був не пристебнутий паском безпеки, а під час спілкування в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Спілкуючись з ОСОБА_1 , останній не заперечував, що керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Також під час цього спілкування, інспектор ОСОБА_4 виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий характерний запах алкоголю з порожнини рота. Після чого ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст. 268 КУпАП. Після цього стосовно ОСОБА_1 була винесена постанова за ст. 121 КУпАП. Після цього були залучені сторонні особи в якості свідків та було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу «Драгер». ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд, результат якого був позитивним, а саме 1,36 проміле. З цим результатом ОСОБА_1 погодився, та поставив свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, у роздруківці газоаналізатору Драгер, а також у відповідній графі акту огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після того, як був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , останній висловлював бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак йому було відмовлено, оскільки після проведення огляду на місці зупинки він з результатом погоджувався. Також свідок зазначив, що у нього не було упередженого ставлення стосовно ОСОБА_1 , а також неприязних стосунків під час спілкування не виникло.

Вказані обставини підтверджуються відомостями рапорту поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП молодшого лейтенанта поліції В. Г. Черняка (арк. 6), з якого вбачається що 16.07.2020 року близько 03.50 год. за адресою вул. Шекспіра 7 було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21099-20 державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушив п. 2.3 В ПДР України. В подальшому було винесено постанову ДП 18 № 571632 за ч. 5 ст. 121 КУпАП. В ході розгляду справи у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. В присутності двох свідків ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Спроба позитивна 1,36 проміле. Авто під розписку було передано тверезому водію.

Відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений вичерпний перелік ознак алкогольного сп`яніння, що узгоджується із тими ознаками, що були виявлені працівниками поліції під час зупинки ОСОБА_1 а тому апеляційний суд дійшов висновку, що дії працівників поліції під час складання протоколу відповідали вимогам цієї інструкції.

Крім того, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (арк. 8,9) вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за місцем його зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер». За результатами приладу спроба позитивна, склала 1,36 проміле. З результатами огляду згоден.

Зазначені свідки викликались в судове засідання в суд апеляційної інстанції шляхом направлення судових повісток.

Дублюючи виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , 11.02.2021 року помічником судді направлялась їм телефонограма.

Під час передачі телефонограм свідкам, ОСОБА_2 повідомив, що в судове засідання Харківського апеляційного суду, призначеного на 17.02.2021 року на 11.00 год. прибути не зможе, оскільки перебуватиме у відрядженні, а ОСОБА_3 повідомила, що в судове засідання, призначене на 17.02.2021 року до 11.00 год. прибути не зможе, оскільки перебуває у лікарні.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості примусово доставити свідків в судове засідання, а тому відповідно до вимог чинного КУпАП виконав усі можливі дії для виклику свідків в судове засідання.

ОСОБА_1 та його захисник Донець А.А, не наполягали на повторному виклику свідків та погодились на розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Оскільки відомості письмових пояснень свідків узгоджуються між собою та не суперечать іншим матеріалам справи, суд дійшов висновку, що вони є об`єктивними та заслуговують на увагу.

Поряд з цим, відповідно до відомостей роздруківки газоаналізатору «Драгер» (арк. 4) вбачається, що вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складає 1,36 проміле.

З цими відомостями ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його власноручний підпис у цій роздруківці.

Відповідно до роздруківки газоаналізатора «Драгер» вбачається, що останнє калібрування він проходив 24 вересня 2019 року, а відповідно до інструкції з експлуатації цього приладу вбачається, що таке калібрування слід проводити один раз на рік, тобто на час проведення огляду ОСОБА_1 , а саме 16.07.2020 року, цей прилад був у належному стані.

Крім того, відповідно до відомостей акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк. 5) вбачається, що з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був згоден про що свідчить його власноручний підпис у відповідній графі.

Крім того, відповідно до відомостей, що містяться на відеозаписі бодікамер працівників поліції (арк. 3) вбачається, що в процесі спілкування працівником поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції були залучені сторонні особи в якості свідків та в їх присутності водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з чим останній погодився та пройшов огляд у їх присутності.

Вказані обставини стали об`єктивною підставою для складання працівниками поліції протоколу відповідно до вимог ст. 254 КУпАП. Тобто, зафіксована на відео поведінка ОСОБА_1 , до та під час складання протоколу, підтверджує фактичні відомості, які в ньому зафіксовані працівниками поліції.

Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 16.07.2020 року його дійсно зупинили працівники поліції. Стосовно нього було винесено постанову за те, що він керував автомобілем без пристебнутих пасків безпеки. Також він не заперечував, що працівники поліції йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатору «Драгер», на що він погодився та добровільно пройшов такий огляд на місці його зупинки. Результат огляду був позитивний 1,36 проміле. Вказав, що він дійсно добровільно поставив свої підписи у протоколі про адміністративне правопорушення у роздруківці газоаналізатору «Драгер», а також у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначив, що претензій до працівників поліції, які складали протокол стосовно нього, не має.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час проведення огляду спростовується результатом цього огляду, а також розцінюється апеляційним судом як обраний спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності.

Суд апеляційної інстанції ставиться критично до тверджень апелянта про те, що судом не взято до уваги клопотання захисника Донця А.А. про витребування доказів по справі та не враховано клопотання про допит свідків.

В клопотанні про витребування доказів не вказано які саме документи на 5 аркушах повинен був витребувати суд першої інстанції. Більш того, з матеріалів справи вбачається, що захисником було подано два клопотання про допит свідків. В першому клопотанні ОСОБА_5 просить викликати в судове засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (арк. 19). Належним чином повідомлені, працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з`явилися в судове засідання, призначене на 09.10.2020 року та письмово надали свої пояснення, в подальшому просили розглядати справу за їх відсутності.

Інше клопотання про допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшло до суду першої інстанції 09.10.2020 року ( арк. 45). Сам апелянт та ОСОБА_1 в судове засідання не з`являлись, особисто клопотання не підтримали, що судом апеляційної інстанції розцінюється як обраний спосіб захисту та свідчить про затягування розгляду справи.

Крім того, ОСОБА_1 та його захисник наголошували на тому, що ОСОБА_1 був незгоден з результатом огляду з використанням газоаналізатору «Драгер» та просив працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а працівники поліції це прохання проігнорували.

Суд апеляційної інстанції ставиться до цих тверджень критично, тому вони об`єктивно спростовуються вищенаведеними відомостями.

Відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналізуючи цю норму закону вбачається, що працівник поліції зобов`язаний задовольнити клопотання водія лише у разі його незгоди з результатом проведеного огляду на місці зупинки автомобіля, безпосередньо після проведення такого огляду. З відомостей матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був згоден з результатами проведеного огляду, що підтверджується відомостями матеріалів справи та поясненнями свідків, а тому це твердження апеляційний суд розцінює як обраний спосіб захисту та спробу уникнути від відповідальності.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а такожстатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника Донець А.А. на незаконність та необгрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Поряд з цим у п`ятому абзаі мотивувальної частни оскаржуваної постанови зазначано: «… ОСОБА_8 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв.»

Аналізуючи ці відомості об`єктивно вбачається, що вони будь-яким чином не стосуюються цієї справи. Це свідчить про помилковість їх зазначення та необхідність їх виключення з мотивувальної частини постанови, що обумовлює зміну судового рішення та часткове задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника Донця А.А. задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Донця А.А. задовольнити частково, виключивши з мотивувальної частини постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова відомості та фразу про те, що: « ОСОБА_8 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв.».

В решті постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2020 року, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков