Справа 573/866/21
Номер провадження 3/573/400/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року суддя Білопільського районного суду Сумської області Терещенко О.І., розглянув матеріали, які надійшли з ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 від 26 січня 2006 року,

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

09 травня 2021 року, о 00:20 год., в м. Білопіллі, ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння рук, пальців, зміна забарвлення шкірного покрову. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Отже, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, рішення в справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 не поцікавився станом розгляду справи і до суду не прибув, тому приходжу до висновку, що останній навмисно, користуючись своїми правами, затягує розгляд справи, в зв`язку з чим вважаю за можливе справу слухати без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються водії та інші особи за скоєння дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинених особою, яка повторно протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у судовому засіданні знайшла своє підтвердження.

Вина ОСОБА_1 підтверджується такими письмовими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №173906 від 09 травня 2021 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2106, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків (а. с. 3);

- постановою серії БАВ №103709 від 09 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а. с. 4);

- постановою Білопільського районного суду Сумської області від 13 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 6);

- відеозаписом на оптичному диску, де зафіксовані обставини відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду (а. с. 7).

Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 своїми вищевказаними протиправними діями порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, який протягом року керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто не зробив для себе належних висновків і, будучи протягом року підданий адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, знову вчинив аналогічне адміністративне правопорушення, тому вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У зв`язку з викладеним із ОСОБА_1 також підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 130, ст. ст. 283, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя