Справа № 675/816/21
Провадження № 3/675/412/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шумським РВ УМВС України в Тернопільській області 07 червня 2008 року,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

індивідуальний ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

на утриманні одна неповнолітня дитина,

таку, що являється фізичною особою-підприємцем,

жительку АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 345200 від 21 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 21 квітня 2021 року о 09 год. 46 хв. у с. Кунів Шепетівського району Хмельницької області по вул. Шкільній здійснювала стихійну торгівлю продуктами харчування, чим порушила п. 1.2 протоколу № 9 від 07 квітня 2021 року позачергового засідання комісії з питань техногено-екологічної безпеки надзвичайних ситуацій Плужненської сільської ради.

Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та положення ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала, суду пояснила, що вона являється фізичною особою-підприємцем та повідомила, що 14 квітня 2021 року вона разом з чоловіком приїхали в с. Кунів Шепетівського району Хмельницької області та мала на меті проводити торгівлю, однак підійшов працівник поліції та повідомив, що до 18 квітня 2021 року стихійна торгівля на ринку в с. Кунів Шепетівського району заборонена. 21 квітня 2021 року вона знову приїхала до с. Кунів Шепетівського району щоб здійснювати торгівлю товарами, працівники сільської ради взяли кошти за місця для торгівлі, після цього підійшли працівники поліції та почали складати протокол. Продаж товарів вона не проводила, оскільки товар знаходився в машині і не був виставлений на продаж.

Суддя, заслухавши покази особи, колтра притягується до відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшла до их висновків

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозицією ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В ході судового розгляду встановлено, що заборона на торгівлю на стихійних ринках продуктами харчування діяла до 25 квітня 2021 року, що підтверджується відповіддю на запит суду сільського голови Плужненської сільської ради № 02-20/630 від 04 червня 2021 року та доданими протоколами позачергових засідань комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 9 від 07 квітня 2021 року,№ 10 від 16 квітня 2021 року, № 11 від 23 квітня 2021 року.

Окрім того, до протоколу не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснювала будь-яку стихійну торгівлю, у тому числі і не надано доказів якими саме товарами здійснювала торгівлю ОСОБА_1 .

Сама ОСОБА_1 заперечує факт здійснення нею торгівлі 21 квітня 2021 року. Її доводи не були спростовані в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Однак, у справі відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя звертає увагу на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малафєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю що у справі про адміністративне правопорушення відсутні достатні і належні докази на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44-3 ч. 1, 221, 247, 279-280, 283-285, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и Л А :

Провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О. С. Янішевська