ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., при секретарі судового засідання Кравчук А.М., з участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Савюк Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 229330 від 08 січня 2021 року, вбачається, що 08 січня 2021 року о 01 годині 25 хвилин на вулиці Перемоги у селі Коритниця ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Опель Аскона», р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив. Вказав, що о 01 годині 25 хвилин 08 січня 2021 року він знаходився вдома у ОСОБА_2 , де вживав із ним алкогольні напої. В цей же час його кум ОСОБА_3 попросив автомобіль «Опель Аскона», р.н. НОМЕР_1 , для поїздки у сусіднє село, на що ОСОБА_1 погодився і дав йому автомобіль. За кілька хвилин ОСОБА_3 перетелефонував йому та повідомив, що не взяв реєстраційних документів на автомобіль а його зупинили поліцейські, вимагають власника автомобіля та пред`явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. У зв`язку з цим він пішки направився до автомобіля, який від`їхав недалеко від дому ОСОБА_2 .. Підійшовши до поліцейських, останні звинуватили його у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та пропонували пройти тест на місці. Зважаючи на такі безпідставні звинувачення і свавілля ОСОБА_1 заявив вимогу про забезпечення його захисником, який на місце події не прибув. Без участі захисника він відмовлявся вчиняти будь-які дії. Очікуючи близько двох годин на місці поліцейські не забезпечили участь захисника, а тому відпустили ОСОБА_1 додому, жодного протоколу при цьому не складали. В подальшому він отримав виклик до суду, після чого дізнався про факт складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 229330.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Савюк Р.В. в судовому засіданні вказав, що доказів вчинення його підзахисним вказаного адміністративного правопорушення матеріали адміністративної справи не містять. Протокол про адміністративне правопорушення складений із численними порушеннями, зокрема: ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, протокол складений у відсутність його підзахисного та захисника незважаючи на те, що ОСОБА_1 вимагав проведення усіх дій з його обов`язковою участю, поліцейськими не було відібрано письмових пояснень його підзахисного, а усні пояснення вони ігнорували, не внесли їх до протоколу, не були залучені двоє свідків, як того вимагає закон. Також вказав, що працівниками поліції був порушений визначений ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу, а в той же час проходити огляд не відмовлявся, навпаки не заперечував це зробити, однак в присутності захисника.

Також захисник до суду заявив клопотання про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , які могли б підтвердити пояснення ОСОБА_1 .

Диспозицією ст.130 КУпАП передбачено відповідальність вчинення адміністративного правопорушення у трьох формах:

1. керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

2. передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

3. відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст.266 КУпАП, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Такий огляд може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні вимоги закріплені також у нормах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р., № 1452/735.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та клопотання його захисника, з метою встановлення обставин правопорушення, судом було викликано у судове засідання для опитування заявлених ними свідків, оглянуто матеріали відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції..

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив пояснення ОСОБА_1 про спільне вживання із ним вдома алкогольних напоїв, а також передачі автомобіля ОСОБА_3 .. Вказав, що ОСОБА_1 автомобілем в ніч із 07 на 08 січня 2021 року не керував. Підтвердив також факт телефонної розмови ОСОБА_1 із ОСОБА_3 про обставини затримання останнього поліцейськими. Вказав, що ОСОБА_1 близько 01 години 08 січня 2021 року пішки пішов з дому до поліцейських для пред`явлення їм реєстраційних документів на автомобіль.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказав, що в ніч із 07 на 08 січня 2021 року позичив у ОСОБА_1 автомобіль, яким разом із ОСОБА_4 направився до будинку останнього, оскільки він перебував в стані алкогольного сп`яніння і не міг самостійно дійти додому. По дорозі слідування його зупинили поліцейські, які вимагали пред`явити їм реєстраційні документи на автомобіль. Зважаючи на їх відсутність, він перетелефонував ОСОБА_1 та на вимогу поліцейських просив останнього їх принести на місце затримання. Надалі поліцейські звинуватили ОСОБА_1 у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, хоч фактично він автомобілем не керував. У зв`язку з цим ОСОБА_1 вимагав присутності адвоката. Під час очікування адвоката Наконечний В.М. разом із ОСОБА_4 пішли додому.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дійсно в ніч із 07 на 08 січня 2021 року його додому відвозив ОСОБА_3 на автомобілі ОСОБА_1 . По дорозі їх зупинив патрульний екіпаж поліції. Інших деталей він не пам`ятає, оскільки через свій стан сп`яніння заснув в автомобілі.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, в судовому засіданні був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора поліції.

Під час відтворення та огляду в судовому засіданні представленого відеозапису встановлено, що він складається із трьох окремих фрагментів із перервами на невідомі проміжки часу з невідомих причин.

В ході огляду запису, встановлено, що поліцейський у службовому автомобілі здійснює опитування ОСОБА_1 на предмет його бажання пройти на місці огляд на стан сп`яніння. Останній протягом всього часу відеозапису вимагає участі у провадженні захисника та заперечує факт керування автомобілем.

Відеозапис не містить відомостей про обставини керування автомобілем ОСОБА_1 чи іншою особою; зупинення автомобіля поліцейським; роз`яснення ОСОБА_1 його прав та причин зупинки; встановлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ; пропозиції йому пройти на місці або в закладі охорони здоров`я огляду на стан алкогольного сп`яніння; роз`яснення наслідків відмови від такого проходження; відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду в присутності двох свідків та захисника; складення самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім оглянутих в судовому засіданні відеозаписів, до протоколу до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 229330 від 08 січня 2021 року не долучено інших доказів, крім розписки ОСОБА_5 (родича ОСОБА_1 ) про отримання автомобіля.

В той же час, оглядом доданих до протоколу відеозаписів встановлено, що вони не містять жодної інформації про обставини вчинення будь-якого адміністративного правопорушення, зокрема у них не зафіксовано жодних транспортних засобів чи їх водіїв, немає жодного підтвердження того, що ОСОБА_1 взагалі керував будь-яким транспортним засобом.

Відтак, твердження поліцейських про керування ОСОБА_1 транспортним засобом 08 січня 2021 року о 01 годині 25 хвилин на вулиці Перемоги у селі Коритниця Володимир-Волинського району автомобілем марки «Опель Аскона», р.н. НОМЕР_1 , суд визнає не доведеними, оскільки вони не підтверджені іншими допустимими доказами.

В той же час суд констатує, що матеріали відеозапису не містять жодних доказів ознак перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння, роз`яснення ОСОБА_1 підстав затримання, підстав та причин необхідності проходження ним медичного огляду на предмет встановлення факту перебування його в стані сп`яніння, способів та місця проходження такого огляду.

Уривок відеозапису із фіксацією твердження ОСОБА_1 про те, що він без участі захисника не має бажання проходити огляд на предмет встановлення сп`яніння за допомогою алкотестеру, не є свідченням його відмови від проходження такого огляду на місці, а тим більше не є доказом його відмови від проходження огляду на предмет встановлення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Разом з тим суд зауважив і те, що в цей момент у салоні автомобіля, крім поліцейського та ОСОБА_1 відсутні будь-які інші особи, в тому числі два свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відомості про яких поліцейським були зазначені у протоколі.

Вказані свідки також відсутні на інших уривках відеозапису, якими зафіксовано факт очікування поліцейських із ОСОБА_1 захисника.

В той же час поданими до суду уривками відеозаписів підтверджено те, що поліцейськими були проігноровані його усні пояснення та скарги, які він висловлював з приводу заперечення факту керування автомобілем, однак вони не були занесені до протоколу.

Неодноразові вимоги ОСОБА_1 про залучення захисника у провадження, також були проігноровані. Відсутність підписів захисника у протоколі про адміністративне правопорушення свідчить виключно про те, що його участь не була забезпечена поліцейським у провадженні, що є грубим порушенням його права на захист.

Зважає суд також і на те, що в порушення вимог ст.256 КУпАП поліцейськими були проігноровані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були безпосередніми очевидцями події, проте у них не були відібрані пояснення.

Суд визнає також неприпустимою в якості доказового значення практику вибіркової фіксації поліцейськими окремих частин провадження у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому надаючи оцінку наявним у справі відеозаписам, суд прийшов до висновку про те, що оскільки в процесі доказування вини правопорушника поліцейськими застосовувався відеозапис, і він не містить жодних відомостей не лише про обставини правопорушення, що стосуються керування транспортним засобом, а тим більше й щодо відмови у встановленому порядку пройти медичний огляд, що є частиною провадження у справі про адміністративне правопорушення та може відбуватись виключно в присутності поліцейського - такий відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції за відсутності інших доказів вини правопорушника може розцінюватись виключно як доказ відсутності події такого правопорушення.

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, розглядом справи в суді встановлено, що обставини, які були викладені у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не знайшли свого підтвердження та не доводяться жодним належним та допустимим доказом, а процедура його притягнення до відповідальності відбулась із порушеннями закріпленими у Конституції України основоположних прав і свобод людини.

За встановлених обставин, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер