ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/251/21 Справа № 711/2872/21 Категорія: ч.3 ст.126 КУпАПГоловуючий у І інстанції Михальченко Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , гр. України, працюючого водієм в ФОП ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №019446 від 01 травня 2021 року ОСОБА_1 , 01 травня 2021 року о 02 год. 50 хв. в м.Черкаси по вул.Чигиринська, 70, керував транспортним засобом «ГАЗ 33021», д.н.з НОМЕР_2 будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами Соснівським відділом ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 15.02.2018 року № ВП 5499508, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 454 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити адміністративне провадження з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що постановою Соснівського відділу ДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 15 лютого 2018 року серії ВП №5499508 щодо нього було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП обов`язково мають містити належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою відділу державної виконавчої служби, копію документу, яким відносно особи, що притягується до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження. А також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особи, щодо якої винесено постанову, про застосування відносно неї відповідного обмеження. Однак, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів того, що про встановлені державним виконавцем обмеження будь-яким способом було доведено до відома апелянта.

ОСОБА_1 зазначає, що в судовому засіданні було встановлено, що він працевлаштований водієм, а тому застосування стосовно нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами в силу ч.10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» позбавляє його законного засобу для існування.

Апелянт вважає, що оскільки матеріали справи не містять доказів того, що апелянт був обізнаний про встановлені щодо нього обмеження, та умисно і свідомо їх порушив, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Отже, на його думку, приймаючи рішення про притягнення апелянта до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, суддя на зазначені обставини не звернула уваги, не повно з`ясувала усі фактичні обставини справи, у зв`язку з чим постанова судді місцевого суду про притягнення апелянта до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі, відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Вважає, що надані до суду докази поза розумним сумнівом не доводять його вину у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, а тому усі сумніви повинні бути віднесені на його користь у відповідності до положень ст.7 КУпАП і ст.62 Конституції України, та при цьому послався на практику Європейського суду з прав людини.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Диспозиція ч.3 ст.126 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Разом з тим, у змісті апеляційної скарги ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив та вказав, що про заборону керування транспортними засобами йому відомо не було, та в матеріалах справи відсутні будь які докази про отримання ним постанови про встановлені щодо нього обмеження, а тому умислу на вчинення адміністративного правопорушення у нього не було, внаслідок чого відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КпАП України.

Однак, винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №019446 від 01 травня 2021 року, згідно якого, ОСОБА_1 , 01 травня 2021 року о 02 год. 50 хв. в м.Черкаси по вул.Чигиринська, 70, керував транспортним засобом «ГАЗ 33021», д.н.з НОМЕР_2 будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами Соснівським відділом ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 15.02.2018 року № ВП 5499508, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

Постановою головного державного виконавця Соснівського ВДВС м.Черкаст ГТУЮ у Черкаській області Тимощука В.В. від 15.02.2018, якою відносно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Матеріали справи не містять даних про те, що вказана постанова скасована.

Рапорту командира взводу №1 роти №4 БУПП в Черкаській області Гулого В.М., про те, що 01.05.2021 близько 02 год. 50 хв. за порушення ПДР було зупинено транспортний засіб «ГАЗ 33021», д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та встановлено, що даний водій керує транспортним засобом будучи обмеженим у праві керування Соснівським ВДВС 15.02.2018.

Відтак, ОСОБА_1 достеменно було відомо про наявність обмежень відносно нього, у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів. Його посилання на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів того, що про встановлені державним виконавцем обмеження будь-яким способом було доведено до відома апелянта, суд прийняти до уваги не може з огляду на те, що виконавчий лист знаходиться на виконанні з 2002 року, стягнення триває, та особі, що притягнута до адміністративної відповідальності, достеменно відомо про наявність у нього обов`язку зі своєчасної та повної сплати аліментів на утримання дитини. Крім цього закон не пов`язує початок такого обмеження з моментом вручення постанови державним виконавцем, достатньо самої обізнаності особи про таке обмеження його прав.

До того ж, скасування постанови про адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, не поновить прав останнього, оскільки постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами є чинною.

Крім того, під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснював, що обізнаний про наявну в нього заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки.

Про наявну, на день розгляду даної апеляційної скарги, заборгованість у ОСОБА_1 також повідомила і представник Соснівського ВДВС, яка була присутня під час розгляду його апеляційної скарги.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КпАП України, є повністю доведеною.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба