П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із УПП в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №366380 від 13.11.2020, вбачається, що 13.11.2020 о 01 год. 45 хв. в м. Ужгород, вул. Дворжака 38, водій керував автомобілем DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про направлення матеріалів за підслідністю

до органу досудового розслідування. Вказане мотивує тим, що правопорушення за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з 01.07.2020 віднесені до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння, втратила чинність.

Зазначає, що згідно з законом про внесення змін, безпосередньо з 03 липня 2020 року не встановлюється адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння з тим, щоб мала можливість застосувати його положення в порядку ч.2 cт.2 КУпАП як окремого Закону про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а матеріали цієї справи у відповідності до ст.253 КУпАП передати за підслідністю до органу досудового розслідування - Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Крім того, від ОСОБА_1 , надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що він 13 листопада 2020 року транспортним засобом «DAEWOO Lanos», реєстр, н/з НОМЕР_1 не керував. Вважає, що докази керування ним вказаним транспортним засобом у матеріалах справи відсутні. Вказує, що оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тому просить: провадження у справі №308/12215/20 про адміністративне правопорушення відносно мене закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний у попередньому судовому засідання в якості свідка ОСОБА_2 , повідомив про те, що у зв`язку з перебуванням його автомобіля в ремонті тимчасово взяв у користування транспортний засіб ОСОБА_1 .. 13.11.2020 перебував за кермом транспортного засобу. Коли привіз повертати автомобіль, йому передзвонив знайомий. Він вийшов з машини та відійшов далі, щоб нічого не заважало спілкуванню. Потім прийшла смс від ОСОБА_1 , що він йде в лікарню. ОСОБА_2 пояснив, що у нього розрядився мобільний, та він вирушив додому. Ввечері, забрав свою машину з ремонту. Вже пізно ввечері 13.11.2020 року йому передзвонив ОСОБА_1 , повідомив про те, що на нього складають адміністративний протокол. Він приїхав на місце події.

Допитаний в попередніх судових засіданнях співробітник поліції яким було складно протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, інспектор взводу №1 роти5 бат.УПП в Закарпатській області лейтенант поліції Маркович О.В., повідомив, що 13.11.2020 близько о 01 год. 30 хв. в м. Ужгород, вул. Дворжака 38, під час патрулювання разом з напарником, ними було зупинено автомобіль DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що номерний знак не освітлювався. При спілкуванні з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Було запропоновано пройти огляд на місці зупинки, на що водій погодився. У присутності двох свідків пройшов огляд за допомогою Драгер, однак не погодився з результатами такого, у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога. Водій погодився, пройшов огляд у лікаря-нарколога, де підтверджено було те, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Всю процедуру проходження огляду у лікаря нарколога детально не пам`ятає, однак надавав водію у лікаря продувати драгер двічі. Чи вимірювався артеріальний тиск не пам`ятає. Водій був сам за кремом, пізніше прийшов інший чоловік, який вказував що є його адвокатом, але жодних підтверджуючих документів так і не надав. В подальшому постановою від 13.11.2020 серії ЕАМ№3423559 водія притягнуто до відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП та було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про закриття провадження у справі, вважає що відповідальність за інкриміноване йому правопорушення не передбачена КУпАП, вказує про порушення процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, заперечував факт керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , враховуючи пояснення свідка ОСОБА_2 , покази співробітника поліції, дослідивши матеріали справи, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, його дії кваліфіковані вірно.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П. 2.9.а ПДР України передбачена заборона керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (пункт 27) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, обов`язок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції покладається саме на водія, як особу, що керує транспортним засобом.

Для притягнення до відповідальності заст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та п.1.2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 - огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться лише у тому випадку, коли є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

Так, п. 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103(зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. Наказ Міністерства внутрішніх справ України,Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці,які нереагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи,мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Пунктом 7 вказаної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

В свою чергу, ст. 266 КУпАП регламентує порядок огляду водія на стан сп`яніння, зокрема передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я…

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Алкотестер (алкометр) Drager Alcotest 6820 у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Результат проходження огляду згідно чеків, що містяться у справі: 1,41 ‰ . Також відповідно було складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відібрано письмові пояснення у свідків, які долучено до матеріалів справи.

Разом із тим, ОСОБА_1 , не погодившись із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога.

Згідно висновку №418 від 13.11.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

На запит суду із КНП «Закарпатський обласний медичний центр психологічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради від 19.01.2021 №3/С, було надіслано акт №418 від 13.11.2020, медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно вказаного акту: датою та точним часом огляду ОСОБА_1 , є 13.11.2020 року 02 год. 25 хв. Так лікарем вказано, що огляд за допомогою драгера відбувся о 02 год. 05 хв. результат:1,25 ‰. Обстеження було проведено через 20 хвилин, о 02 год. 25 хв., результат:1,30‰. У висновку лікарем, що проводив огляд на стан сп`яніння зазначено: стан сп`яніння внаслідок вживання алкоголю.

Суд визнає вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Таким чином, наведене вище вказує на те, що ОСОБА_1 , 13 листопада 2020 року о 01 год. 45 хв. в м. Ужгород, вул. Дворжака 38 керував транспортним засобом «DAEWOO Lanos», реєстр, н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо тверджень ОСОБА_1 , про те, що він не керував вказаним у протоколі транспортним засобом 13.11.2020, то суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять рапорт поліцейського роти 1 взводу 1 УПП в З/о ДПП капрала поліції Л.Войнагій від 13.11.2020. У рапорті співробітник поліції зазначила, що 13.11.2020 о 01:45 екіпаж Олімп-12 у складі ОСОБА_5 за адресою м. Ужгород, вул. Дворжака, буд.38, зупинено т/з Дейво ланос н/з НОМЕР_1 за порушення правил ПДР України п.п. 2.9 в. Водія встановлено п/в громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 . Разом із тим у рапорті зазначено, що у вказаного водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, поведінка , що не відповідає обстановці.

Також до матеріалів справи додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАМ №3423556 від 13.11.2020. Вказана постанова винесена за порушення водієм ОСОБА_1 , що керував транспортним засобом «DAEWOO Lanos», реєстр, н/з НОМЕР_1 , п.2.9 в ПДР, та останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП. Вказану постанову не оскаржено.

Окрім, того допитаний в попередніх судових засіданнях співробітник поліції яким було складно протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, інспектор взводу №1 роти5 бат.УПП в Закарпатській області лейтенант поліції Маркович О.В., повідомив, що 13.11.2020 за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 , який пред`явив поліцейським для огляду посвідчення водія НОМЕР_2 , останнього було зупинено працівниками поліції у зв`язку із порушенням останнім п.2.9 в ПДР України, та в подальшому постановою від 13.11.2020 серії ЕАМ№3423559 його притягнуто до відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_2 в частині керування саме ним транспортним засобом на момент зупинки, і не бере їх до уваги, так як вони спростовуються іншими доказами у справі.

Заперечення сторони захисту факту керування транспортним засобом, суд розцінює як лінію захисту та спробу уникнути відповідальності, оскільки таке твердження спростоване долученими до матеріалів справи доказами.

Під час розгляду справи судом досліджено відеозапис, що міститься в матеріалах справи, який повністю спростовує твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Так, з діалогу особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та працівників поліції можливо дійти однозначного висновку, що ОСОБА_1 керував вказаним в протоколі транспортним засобом.

ОСОБА_1 посилається на порушення інспекторами поліції правил використання камер відеозапису, оскільки вважає, що відеозапис повинен бути безперервним.

Аналізуючи оглянутий відеозапис, вбачається, що на відеореєстратор інспекторів поліції було знято безпосереднє їх спілкування із ОСОБА_1 , з якого об`єктивно вбачається послідовність всіх подій та обставин, які викладені у фабулі протоколу, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського чітко зафіксовано проходження огляду ОСОБА_1 в присутності двох свідків на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, не згоду з результатами такого, складання адміністративних матеріалів, і підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису, суд не вбачає. Тому, це твердження ОСОБА_1 суд вважає хибним, та не бере до уваги.

Всупереч доводам ОСОБА_1 щодо порушень допущених під час проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога, вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для визнання такого огляду недійсним, з огляду на таке.

Як прямо передбачено п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, а не проводить її огляд на місці зупинки транспортного засобу за участю свідків.

Згідно вимог, передбачених пунктами 3, 15, 16, 17 розділу ІІІ цієї Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Таким чином, факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, а відтак і факт керування транспортним засобом цією особою у такому стані, тобто вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлюється за результатами огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а відповідний висновок видається на підставі акту медичного огляду, який оформлюється лікарем закладу охорони здоров`я.

З огляду на вищенаведене, а також зважаючи на діагноз, який було встановлено лікарем-наркологом за результатами огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 13.11.2020 року, що зафіксовано у відповідному Висновку, виданому на підставі акта медичного огляду, суд вважає неспроможними доводи сторони захисту про те, що висновки щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 слід визнати недійсними.

При цьому, посилання ОСОБА_1 на наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності Висновку в частині точного часу проведення медичного обстеження не може бути визнане таким, що заслуговує на увагу та служити підставою для визнання його недійсним, оскільки однакові дати та час направлення ОСОБА_1 на огляд та проведення такого огляду 13.11.2020 року 02 год. 25 хв., які зазначені у Висновку, не дають підстав для висновку про те, що вся процедура огляду, включаючи складання Висновку, складала 1 хвилину, враховуючи те, що Висновок, як у ньому прямо зазначено, було складено на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 418, складеному 13.11.2020 року о 02 год. 25 хв., у вказаному акті наявні відомомсті про проведення огляду о 02.год. 05 хв. 13.11.2020 року, тобто вказані час і дата свідчать про завершення огляду, а не про його початок.

Крім цього, суд приходить до висновку, що вказані обставини не спростовують результатів медичного огляду ОСОБА_1 , та не вказує на такі порушення при огляді, що можуть спростовувати чи ставити під сумніви його результати.

Твердження сторони захисту стосовно відсутності акту який встановлює адміністративну відповідальність внаслідок його скасування суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння -відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Оскільки Законом №720-ІХ такі зміни виключені, суд керується положеннями статті 8 КУпАП. Так,статтею 8КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Так як ОСОБА_1 , вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130КУпАП після 03.07.2020 року, а саме 13.11.2020, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а зміни, введені підпунктом 4 пункту 1 Розділу І (яким положення статті 130КУпАП викладено у новій редакції) та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 (яким введено в дію положення статті 286-1 КК України) Закону №2617-VIII виключені Законом № 720-ІХ, тобто положення статті 130КУпАП на момент розгляду справи діє в редакції Закону від 07 липня 2016 року за №1446-VIII, має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №366380 від 13.11.2020, актом медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №418 від 13.11.2020, та відповідним висновком №418 складеним згідно вказано акту; постановою про накладення адміністративного стягнення ар справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ№3423556 від 13.11.2020;рапортом поліцейського Войнагій Л. від 13.11.2020; відеозаписом з місця події (що міститься на DVD який додано до матеріалів справи).

Так, незважаючи на доводи сторони захисту, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

А тому, враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та відповідно до вимог ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність за вчинення адмінправопорушення, а отже суд приходить до висновку про необхідність накладення на гр. України ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та з врахуванням вище перелічених обставин, доцільним буде обрати стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ч.5 ст. 283КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від08.07.2011р.№3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. 130, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош