Справа № 430/663/21
Провадження № 33/810/121/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 18 червня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Станично-Луганського районного суду Луганської області від 20 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 204-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень, з конфіскацією переміщуваного товару - готівкових коштів у загальній сумі 5000 доларів США

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 08 квітня 2021 року о 09.12 годині, перетинаючи КПВВ «Станиця Луганська», прямуючи з м. Алчевськ Луганської області до Республіки Польщі м. Познань у пішому порядку, у особистих речах здійснював переміщення грошових коштів у розмірі 5 000 доларів США, в еквіваленті іноземної валюти 139 461 гривень, чим порушив вимоги п. 2 Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 14.07.2020 року за №52 «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.2020 року за №666/34949, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити оскаржувану постанову в частині накладення стягнення, скасувавши конфіскацію переміщеного товару - готівкових коштів у сумі 5000 доларів США. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на приписи ч. 1 ст. 29 КУАП України щодо можливості конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України. Вказує, що надавав суду докази того, що власником вилучених у нього коштів є його батько ОСОБА_2 . При цьому був переконаний, в тому що має законне право переміщувати гроші в сумі 5000 доларів США з одного міста України до іншого. Приводить доводи про належність цих коштів ОСОБА_2 , який продав квартиру у місті Алчевськ Луганської області за 5000 доларів. Погоджується, що в його діях формально міститься склад правопорушення, передбачуваного ч.1ст. 204-3 КУпАП, проте гроші в нього вилучили безпідставно.

У судове засідання ОСОБА_1 , стосовно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, не з`явився. Був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону, суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення виконані в повному обсязі.

Частина 1 статті 204-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Отже ця норма є бланкетною та відсилає до спеціальних норм, що регулюють порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Згідно пункту 2 Наказу № 52 фізична особа може переміщувати готівкові кошти з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях на контрольовані Україною території у сумі, що перевищує 50 000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті, за умови погодження переміщення цих коштів з представниками координаційного центру відповідно до законодавства.

Обґрунтовуючи своє рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 204-3 КУпАП, суддя в оскаржуваній постанові послався на такі докази.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 92 від 08 квітня 2021 року ОСОБА_1 в цей день о 09.12 годині, перетинаючи КПВВ «Станиця Луганська», прямуючи з м. Алчевськ Луганської області до Республіки Польщі м. Познань у пішому порядку, у особистих речах здійснював переміщення грошових коштів у розмірі 5 000 доларів США, в еквіваленті іноземної валюти 139 461 гривень.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені обставини в цьому протоколі підтверджуються іншими доказами.

Протоколом вилучення, який є додатком до згаданого протоколу про адміністративне правопорушення, та фототаблицею до нього, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про незаконну конфіскацію грошових коштів, що стали предметом адміністративного правопорушення, - 5 000 доларів США є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують.

Оскільки вилучені у ОСОБА_1 гроші є безпосереднім об`єктом правопорушення, суддя першої інстанції прийняв правильне рішення про конфіскацію зазначених грошей, що є обов`язковим, як додаткове адміністративне стягнення, що передбачене ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

Посилання апелянта на його переконання, що він має законне право переміщувати гроші з одного міста України до іншого, не впливає на наявність в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

При цьому незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ч. 2 ст. 68 Конституції України).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для зміни постанови судді щодо застосування додаткового адміністративного стягнення у виді конфіскації коштів.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Станично-Луганського районного суду Луганської області від 20 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук